Заводський районний суд м. Запоріжжя 
Справа № 332/2348/26
Провадження №: 2/332/2770/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2026 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря судового засідання Карліної А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,-
ВСТАНОВИВ:
16 квітня 2026 року ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Скупа Наталії Олександрівни звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з 14.03.2008 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 17.03.2010 шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільного повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який наразі є здобувачем освіти Державного навчального закладу «Запорізький політехнічний центр професійно-технічної освіти» денної форми навчання, на третьому курсі навчання за професією «Електрогазозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах». Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2026 року. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з цим позовом про примусове стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. Також просила стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 
Ухвалою суду від 28 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
Позивач у судове засідання не з`явилася, через свого представника – адвоката Скупа Н.О. надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить розглянути без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник позивача також надала заяву про розгляд справи без її участі, просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, жодних заяв та клопотань не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача та його представника, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. 
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8).
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 12.02.2021 ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_5 та змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.5).
Згідно копії довідки № 124 виданої 06.04.2026 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступив до Державного навчального закладу «Запорізький політехнічний центр професійно-технічної освіти» 01.09.2023 (наказ про зарахування від 28.08.20223 №02 З-УДЗ) і навчається на третьому курсі, навчання за професією «Електрогазозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах», з отриманням повної загальної середньої освіти. Дата закінчення навчання до 30.06.2026 року (а.с. 21). 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наразі є повнолітнім, навчається на денній формі навчання, а відтак факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє його можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання.
Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість його працевлаштування впродовж часу навчання. Навчання в учбовому закладі потребує витрат на проїзд до місця навчання, на проживання, придбання підручників та інших навчальних посібників, також потребує придбання для неї одягу, взуття та продуктів харчування.
Відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина на період навчання не надає, хоча має таку можливість.
Відповідач має працездатний вік, є батьком повнолітнього сина, не сплачує аліментів на утримання інших осіб, а тому зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина на період навчання.
Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років.
Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198,199 Сімейного кодексу України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст.182, 200 СК України).
Таким чином, виходячи з принципу справедливості та розумності, приймаючи до уваги принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, виходячи із встановленого обов`язку обох батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, врахувавши матеріальний стан сторін та потребу дитини в отриманні такої допомоги, та можливість відповідача її надавати, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що буде, на думку суду, забезпечувати, з врахуванням допомоги, отримуваної від матері, потреби дитини, пов`язані з продовженням ним навчання після досягнення повноліття.
За таких підстав, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з чим суд вважає стягнути аліменти з відповідача з 16.04.2026 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так, у матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги між громадянкою ОСОБА_1 та адвокатом Скупа Наталією Олександрівною б/н від 10.04.2026, Акт приймання-передачі грошових коштів (готівкою) від 10.04.2026, Акт надання правничої допомоги від 14.04.2026, згідно яких загальна вартість витрат на правничу допомогу, які понесла ОСОБА_1 становить 5000,00 грн.
Тому суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.ст.10-13, 77-80, 263-265, 280-282  ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 16.04.2026 року, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.
Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 1331 грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Ю.І. Ретинська