Справа №212/9891/26 
1-кп/212/1273/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд м.Кривого Рогу в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченої: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2026 за №12026041730000472, та угоду про визнання винуватості від 24.06.2026, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянка України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштована, не заміжня, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не має, інвалідом не є, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:
 
-  10.02.2004 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу за ст. 185 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 16.07.2004 скасовано іспитовий строк, направлено в місця позбавлення волі; 
 
-  22.09.2004 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу за ст. 186 ч. 3, ст. 304, ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнена 30.04.2008 умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 15 днів;
 
-13.12.2010 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;
 
-27.01.2011 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 6 місяців арешту;
 
-28.04.2011 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 1, 70 ч.4, 71 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі, звільнена 27.05.2013 по відбуттю строку покарання;
 
-27.02.2019 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2 КК України до 6 місяців арешту;
 
-10.06.2019 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч.1, ч.4, 72 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; 
 
-29.10.2019 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, 70 ч.4, 72 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнена 03.09.2021 по відбуттю строку покарання;
 
-29.11.2023 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу за ст. 190 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, 
 
- 30.01.2026 Покровським районним судом міста Кривого Рогу за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 2 роки
що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14:00 години 18.05.2026 у вечірній час доби проходила поблизу будинку АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_6 .
У цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до житла, після чого вона, перебуваючи біля вказаного домоволодіння, діючи повторно, в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та очевидців, усвідомлюючи таємний характер своїх дій і те, що за нею ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, пройшла до тильної сторони будинку та скориставшись відсутністю паркану незаконно проникла на територію домоволодіння потерпілого.
Після цього, ОСОБА_5 обстеживши територію домоволодіння та не знайшовши речі, які можна було б викрасти, вирішила проникнути до будинку, який належить ОСОБА_6 та викрасти речі, які в ньому знаходяться. 
Підійшовши до вхідної двері будинку ОСОБА_5 побачила, що двері зачинені на замок, після чого шляхом віджиму вхідних дверей будинку за допомогою невстановленого слідством знаряддя, відчинила їх та зайшла у середину, тим самим проникла до житла.
Після чого, ОСОБА_5 пройшла до вітальної кімнати, звідки таємно викрала майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: телевізор марки «Bravis» модель «LED-22D1900» с/н SAV05A2219D1043, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 928 від 28.05.2026 складає 2183,33 гривень; телевізор марки «Romsat» діагоналлю 32/81 см. моделлю (32HQ2020T2) с/н 32HQ2020T21136, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 928 від 28.05.2026 складає 5323,03 гривень; косу газонну марки «КЕДР» КГ-2700 с/н 01119 зеленого кольору, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 928 від 28.05.2026 складає 2007,38 гривень; драбину (алюмінієву) марки «KENTAVR» 3х7 м., вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 928 від 28.05.2026 складає 2959,16 гривень; мобільний телефон марки «i-nomi» І24 чорного кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє.
Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, звернувши викрадене майно на свою користь і розпорядилась ним на власний розсуд. В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_5 спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 12472,90 гривень.
З 24.02.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022» за №2102-ІХ від 24.02.2022 та Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діяв на момент вчинення ОСОБА_5 злочину.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.
24.06.2026 між обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , та прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12026041730000472 від 19.05.2026 укладено угоду про визнання винуватості. Потерпілий ОСОБА_6 24.06.2026 надав прокурору заяву, згідно якої не заперечує проти укладення у вказаному кримінальному проваджені угоди про визнання винуватості. 
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №12026041730000472 визнала повністю, у вчиненому розкаялася. 
Також ОСОБА_5 зазначила, що кримінальне правопорушення нею скоєно за обставин викладених в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості. Вона розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе виною, вид та міру передбаченого угодою покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості. ОСОБА_5 вказала, що угоду про визнання винуватості з прокурором вона уклала добровільно, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просила затвердити угоду.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України, просив затвердити угоду та винести відповідний вирок на підставі угоди з покаранням, яке було узгоджене сторонами в угоді. 
Захисник, адвокат ОСОБА_4 також просила затвердити угоду про визнання винуватості, зазначила, що дана угода цілком відповідає вимогам КПК України, була укладена між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором за його участі. Істотні умови угоди були погоджені не тільки зі стороною обвинувачення, а і з стороною захисту. Тобто обов`язки, які покладені угодою на обвинувачену ОСОБА_5 їй безумовно відомі. 
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, обставини кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_5 , на обліку у лікаря психіатра не перебуває, зверталася до лікаря – нарколога з 2003 по 2007 роки з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, наявність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, щире каяття, рецидив злочинів, беручи до уваги інтереси суспільства в запобіганні, виявленні та припиненні більшої кількості кримінальних порушень, сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Покровського районного суду м.Кривого Рогу від 30.01.2026, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
Суд, вислухавши учасників кримінального провадження щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши матеріали кримінального провадження встановив наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурорам та обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 2 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Відповідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який, на відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Свою винуватість у вчиненні злочину в суді беззастережно визнала та щиро розкаялася.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.
Судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання), підстав для відмови в її затверджені не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає її щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, зверталася до лікаря – нарколога з 2003 по 2007 роки з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, повне визнання винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні, наслідки спричинені злочином, суд вважає, що узгоджена міра покарання відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння та особи обвинуваченої, а тому умови угоди про визнання винуватості є такими, що відповідають інтересам суспільства.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 24.06.2026 між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , в присутності захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до матеріалів кримінального провадження, вироком Покровського районного суду м.Кривого Рогу від 30.01.2026 ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України 18.05.2026, тобто після постановлення вироку Покровського районного суду м.Кривого Рогу від 30.01.2026.
Відповідно до ч. 1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої ОСОБА_5 було обрано 18.06.2026 у вигляді тримання під вартою.
Процесуальні витрати у справі відсутні. Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст.110, 124, 314, 369, 371-374, 468-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 червня 2026 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , в присутності захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України призначити ОСОБА_5  остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Покровського районного суду м.Кривого Рогу від 30.01.2026, у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 18.06.2026 року.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченій ОСОБА_5 залишити у виді тримання під вартою.
Речові докази, телевізор марки «Bravis» модель «LED-22D1900» с/н SAV05A2219D1043; телевізор марки «Romsat» діагоналлю 32/81 см. моделлю (32HQ2020T2) с/н 32HQ2020T21136; косу газонну марки «КЕДР» КГ-2700 с/н 01119 зеленого кольору; драбину (алюмінієву) марки «KENTAVR» 3х7 м.,; мобільний телефон марки «i-nomi» І24 чорного кольору, що зберігаються у потерпілого ОСОБА_6 – залишити у його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 днів з моменту його проголошення: обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому.

Суддя               ОСОБА_1