ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/2266/25  Номер провадження 22-ц/814/2600/26 | Головуючий у 1-й інстанції Нагорна Н. В.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2026 року | м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - судді - доповідача Дорош А. І.
Суддів: Дряниці Ю. В., Чумак О. В.
при секретарі: Коротун І. В. 
учасники справи: 
представник позивача - адвокат Литвин Р. О.
представник відповідача - адвокат Окунєв І. С.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Окунєва Ігоря Сергійовича

на ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 березня 2026 року, постановлену суддею Нагорною Н. В., повний текст ухвали складений - 17 березня 2026 року

у справі за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон-Буд-Днепр» - адвоката Литвина Руслана Олександровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкції за договором підряду, -

В С Т А Н О В И В:

15.09.2025 представник ТОВ «Оріон-Буд-Днепр» - адвокат Литвин Р.О. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкції за договором підряду, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Оріон-Буд-Днепр» заборгованість за договором підряду №011119 від 01.11.2019 у розмірі 23 822 962,80 грн, 3% річних - 1 311 894,66 грн, інфляційні втрати - 4 863 012,93 грн, а разом 29 997 870,39 грн та витрати на професійну (правничу) допомогу; судові витрати покласти на відповідача (т.1 а.с. 1-6).

11.11.2025 до Пирятинського районного суду Полтавської області через систему «Електронний суд» представник ТОВ «Оріон-Буд-Днепр» - адвокат Литвин Р.О. сформував заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Оріон-Буд-Днепр» заборгованість за договором підряду №011119 від 01.11.2019 у розмірі 20 698 462,90 грн, інфляційні втрати - 4 175 357,30 грн, 3% річних - 1 139 833,16 грн, а разом 26 013 653,36 грн та витрати на професійну (правничу) допомогу; судові витрати покласти на відповідача (т.1 а.с. 83-85).

17.01.2026 до Пирятинського районного суду Полтавської області через систему «Електронний суд» представник ТОВ «Оріон-Буд-Днепр» - адвокат Литвин Р.О. сформував клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи (т.3 а.с. 135-136). 

В обґрунтування клопотання про призначення експертизи зазначено, що під час розгляду справи представник відповідача не погоджується з вартістю фактично виконаних позивачем робіт з будівництва об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , та необґрунтовано заперечує позов, стверджуючи, що така вартість є значно нижчою, у зв`язку з чим сторона позивача вважає за необхідне заявити клопотання про призначення у справі будівельно-технічної експертизи.

17.03.2026 у судовому засіданні представником ТОВ «Оріон-Буд-Днепр» - адвокатом Литвином Р.О. підтримано клопотання про проведення будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 березня 2026 року клопотання представника позивача ТОВ «Оріон-Буд-Днепр» - адвоката Литвина Р.О. про призначення будівельно-технічної експертизи - задоволено.
Призначено у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон-Буд-Днепр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором підряду - судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» (36007, м. Полтава, вул. Решетилівська, 47, poltava@nncise.org.ua).
На вирішення експерта поставлено наступне питання:
1. Яка вартість фактично виконаних робіт ТОВ «Оріон-Буд-Днепр», з урахуванням обсягів та вартості матеріалів і механізмів на час виконання будівельно-монтажних робіт з будівництва об`єкту за адресою: АДРЕСА_1, за договором підряду №011119 від 01.11.2019?
Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Для дослідження експертам направлено матеріали цивільної справи №544/2266/25, пров. №2/544/145/2026.
Витрати на проведення експертизи покладено на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріон-Буд-Днепр», код ЄДРПОУ 40905325, юридична адреса: шосе Запорізьке, 28Л, м. Дніпро.
Провадження по справі зупинено до отримання висновку експерта.

Ухвала суду мотивована тим, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань, а також враховуючи, що обставини справи з`ясовуються на засадах змагальності, суд прийшов до висновку, що клопотання представника позивача про призначення будівельно-технічної експертизи підлягає задоволенню. Питання, з якого призначена експертиза, стосується предмету розгляду справи та його вирішення сприятиме об`єктивному розгляду справи. З огляду на те, що сторони не узгодили експертну установу та, враховуючи, що при проведенні експертизи експертом буде досліджуватись об`єкт будівництва, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, керуючись ч.3 ст. 103 ЦПК України, суд першої інстанції визнав за необхідне проведення експертизи доручити експертам Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Окунєв І.С., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції призначив судову експертизу на стадії підготовчого провадження, фактично не дослідивши належним чином наявні у справі докази. Водночас за змістом процесуального закону та наведеної усталеної практики Верховного Суду питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після всебічного та ґрунтовного дослідження обставин справи, аналізу наявних доказів та доводів сторін щодо необхідності застосування спеціальних знань. За таких обставин, суд першої інстанції на стадії підготовчого провадження об`єктивно не міг встановити, чи існує дійсна необхідність у застосуванні спеціальних знань, а також чи можуть відповідні фактичні обставини бути з`ясовані на підставі вже поданих сторонами доказів. Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не надав належної оцінки письмовим запереченням відповідача щодо призначення судової експертизи та фактично залишив поза увагою наведені у них доводи і посилання на норми процесуального права та практику Верховного Суду. Суд першої інстанції не здійснив належної оцінки доводів сторони відповідача та не навів належних мотивів їх відхилення, що суперечить вимогам процесуального закону щодо обов`язку суду надавати оцінку всім аргументам учасників справи. Матеріали справи включають, зокрема, договір підряду №011119 від 01.11.2019, а також акти приймання-передачі виконаних робіт, складені позивачем в односторонньому порядку, на яких і ґрунтуються позовні вимоги. Питання вартості будівництва та обсягу виконаних робіт підтверджуються письмовими документами, створеними у встановленому законом порядку та підписаними самим позивачем, а тому їх дослідження та оцінка не потребують застосування спеціальних знань, а належать до виключної компетенції суду щодо оцінки доказів. Відповідно, вирішення цих питань не повинно бути предметом судової експертизи. За змістом вимог процесуального закону судова експертиза не є універсальним процесуальним засобом збирання доказів, а застосовується виключно тоді, коли встановлення певних фактів є неможливим без спеціальних знань. Проте, суд першої інстанції, призначаючи судову експертизу, обмежився загальним посиланням на необхідність спеціальних знань та не навів жодних конкретних обставин, для встановлення яких такі знання дійсно є необхідними. Позивач не подавав разом із позовною заявою будь-якого висновку експерта, підготовленого на його замовлення; не зазначав у позовній заяві або заявах по суті справи про намір обґрунтовувати позовні вимоги за допомогою висновку експерта; не повідомляв суд про неможливість подання такого доказу у встановлений законом або судом строк та не наводив причин, які об`єктивно перешкоджали його поданню. Клопотання про призначення судової будівельно технічної експертизи у цій справі фактично спрямоване на обхід принципу естопелю. Суд першої інстанції, призначаючи будівельно-технічну експертизу, не оцінив співмірність такої процесуальної дії із предметом спору та наявними доказами, що призвело до необґрунтованого ускладнення процесу та зупинення провадження у справі. За відсутності об`єктивної необхідності у спеціальних знаннях таке процесуальне рішення порушує принцип пропорційності та принцип розумності строків судового розгляду. Подання клопотання про призначення судової експертизи на даній стадії процесу має ознаки недобросовісної процесуальної поведінки та спрямоване на затягування розгляду справи, що порушує право відповідача на розгляд справи упродовж розумного строку. 

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Оріон-Буд-Днепр» - адвокат Литвин Р.О. просить її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. 

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 31.03.2026 справу передано до провадження колегії суддів у складі: головуючого судді Пилипчук Л.І., суддів Дряниці Ю.В., Чумак О.В. (т.4 а.с. 26).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03.04.2026 витребувано із Пирятинського районного суду Полтавської області цивільну справу №544/2266/25 за позовом ТОВ «Оріон-Буд-Днепр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, для вирішення питання відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником - адвокатом Окунєвим І.С., на ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 17.03.2026 (т.4 а.с. 27-28).

12.05.2026 до Полтавського апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи №544/2266/25 (т.4 а.с. 15).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 12.05.2026 проведено заміну головуючого судді Пилипчук Л.І. на головуючого суддю Дорош А.І. у зв`язку із тим, що суддя Пилипчук Л.І. звільнена з посади судді Полтавського апеляційного суду (т.4 а.с. 30-31).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25.05.2026 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Окунєва І.С. на ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 17.03.2026 (т.4 а.с. 33).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29.05.2026 закінчі підготовчі дії у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Окунєва І.С. на ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 17.03.2026. Продовжено термін розгляду справи судом апеляційної інстанції в межах строку. Справу призначено до розгляду на 10.40 год 02.09.2026. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлено учасників справи (т.4 а.с. 36).

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до чинного процесуального законодавства висновок експерта є доказом у цивільній справі.

Відповідно до положень ст.11-13 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з пунктом 5.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, основними завданнями будівельно-технічної експертизи є, зокрема, визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва.

Отже, з огляду на те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань, а також враховуючи, що обставини справи з`ясовуються на засадах змагальності, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача про призначення будівельно-технічної експертизи підлягає до задоволення. Питання, з якого призначена експертиза, стосується предмету розгляду справи та його вирішення сприятиме об`єктивному розгляду справи.
Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача про те, що позивач зловживає правом на подання доказу у вигляді висновку експерта, оскільки не заявляв про необхідність його подання у позовній заяві та заявах по суті справи у встановлений судом строк, та про те, що клопотання має ознаки затягування розгляду справи, оскільки клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи заявлено представником позивача на стадії підготовчого провадження, відповідає завданням підготовчого провадження, подано у встановлений процесуальним законом строк, не має ознаки затягування розгляду справи та не свідчить про зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Суд першої інстанції не надав оцінку іншим доводам представника відповідача, викладеним у запереченнях проти клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи, оскільки вони стосуються підстав і предмету спору та оцінки судом наданих сторонами доказів, а відповідно до норм частини першої статті 264 ЦПК оцінку цим доводам суд надає під час ухвалення рішення при вирішенні питань, в тому числі, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

При призначенні експертизи суд першої інстанції взяв за основу питання, яке поставлене представником позивача, представник відповідача, заперечуючи проти клопотання, інших питань на розгляд експерта не запропонував.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Так, у своєму клопотанні представник позивача просив доручити проведення експертизи фахівцям Дніпровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На виконання вимог ч.3 ст. 103 ЦПК України судом для обговорення сторін було поставлено питання щодо встановлення сторонам строку для узгодження експертної установи.

Однак представник відповідача, заперечуючи проти проведення експертизи в даній справі, просив суд не надавати строк для узгодження з іншою стороною експертної установи, відмовившись узгоджувати експертну установу.

З огляду на те, що сторони не узгодили експертну установу та, враховуючи, що при проведенні експертизи експертом буде досліджуватись об`єкт будівництва, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, керуючись ч.3 ст. 103 ЦПК України, суд першої інстанції вважав за необхідне проведення експертизи доручити експертам Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, з урахуванням наступного.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі з`явлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами; призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частини третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 у справі №905/902/20 (п.6.27), постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №904/3242/18 (п.23), від 07.06.2022 у справі №922/605/15 (п.40.4), від 05.07.2022 у справі №904/3866/21 тощо).

Необхідність призначення судової експертизи в цивільному процесі обумовлена, насамперед, необхідністю з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру, не можуть бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення цивільного спору по суті.

Суд вказує на те, що одним із принципів призначення судової експертизи є принцип доцільності.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Дульський проти України» (заява №61679/00), експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно матеріалів справи, предметом спору є стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Оріон-Буд-Днепр» заборгованості за договором підряду №011119 від 01.11.2019 у розмірі 20 698 462,90 грн, інфляційних втрат - 4 175 357,30 грн, 3% річних - 1 139 833,16 грн, а всього 26 013 653,36 грн.

По справі вбачається, що спір між сторонами виник у зв`язку з виконанням договору підряду №011119 від 01.11.2019, предметом якого є виконання робіт по будівництву магазину з торгівельними приміщеннями продовольчого та непродовольчого призначення за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 10-12).

Колегія суддів вважає, що, зважаючи на предмет спору, обставини, які підлягають доказуванню, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що для правильного і об`єктивного вирішення спору між сторонами, потребуються спеціальні знання, які реалізуються шляхом призначення судової експертизи, та висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. 

Призначення експертизи не порушує прав учасників справи, а є лише способом доведення учасником справи своїх вимог. Висновок експертизи оцінюється з урахуванням положень процесуального права, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

За таких обставин, враховуючи правове регулювання підстав для призначення експертизи та наведені заявником підстави для призначення експертизи, враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення для справи, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання та призначення будівельно-технічної експертизи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції призначив судову експертизу за відсутності ґрунтовного дослідження обставин справи та доводів сторін щодо необхідності її призначення, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки, виходячи із балансу інтересів учасників справи, відмова у проведенні експертизи буде порушенням рівності сторін щодо можливості надавати докази в умовах, що не є суттєво гіршими від умов іншої сторони спору. Крім цього, при проведенні експертизи експерт може просити надати додаткові вихідні дані, докази тощо, необхідні для проведення експертизи з метою дотримання вимог чинного законодавства.

Відповідно до принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства обов`язок доказування та подання доказів покладено на кожну сторону. При цьому відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У постанові Верховного Суду від 14.09.2021 у справі №910/14452/20 сформовано висновок щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування; відзначено, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправильно застосував положення ст. 103 ЦПК України та не врахував відповідні висновки Верховного Суду щодо застосування норм процесуального закону, то ці доводи суперечать принципам змагальності та рівності сторін та є безпідставними, оскільки висновок про достатність доказів для встановлення обставин, що входять в предмет доказування, здійснюється судом під час ухвалення рішення по суті справи, а не під час вирішення клопотання про призначення експертизи.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не може посилатися на необхідність встановлення іншої вартості будівництва шляхом призначення судової експертизи в цій справі і даний спір має вирішуватися судом на підставі письмових доказів у справі, а не експертною установою, не заслуговують на увагу, оскільки поставлене експерту питання є саме тим питанням, яке є предметом даного спору - матеріально-правова вимога підрядника до замовника про стягнення несплачених грошових коштів за фактично виконані роботи (основний борг), а також пов`язані з цим фінансові санкції.

Згідно ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги про те, що призначення експертизи призводить до необґрунтованого затягування розгляду справи, то ці доводи колегія суддів відхиляє, оскільки клопотання про проведення експертизи заявлено в межах проведення підготовчого провадження. Заявляти клопотання, надавати свої докази є самостійним процесуальним правом сторони спору під час проведення підготовчого провадження, тому не вбачається порушення стороною позивача вимог ЦПК України при заявленні вказаного клопотання. Крім цього, як пояснив апеляційному суду представник позивача, клопотання про призначення експертизи виникло після ознайомлення з відзивом на позов, в якому відповідач позов заперечила.

З врахуванням викладеного, оскільки судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності призначення у справі судово-теплотехнічної експертизи для встановлення обставин, якими обґрунтовані пред`явлені позовні вимоги.

Отже, ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм процесуального права та підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Окунєва Ігоря Сергійовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 березня 2026 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повний текст постанови складено 02 вересня 2026 року. 

СУДДІ: А. І. Дорош Ю. В. Дряниця О. В. Чумак