ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/12234/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мачульський Г. М. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,
секретар судового засідання Зайченко О. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Національний енергетичний партнер"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2026 (колегія суддів: Спаських Н. М. - головуючий, Горбасенко П. В., Яценко О. В.) та ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2026 (суддя Шкурдова Л. М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Національний енергетичний партнер"
до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Енергоатом-трейдинг" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
про розірвання додаткової угоди,
за участю: відповідача Дігтярь М. М. (самопредставництво)
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.1 Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Національний енергетичний партнер" звернулося до господарського суду з позовом до Акціонерного товариства (далі - АТ) "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Енергоатом-трейдинг" АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про розірвання з 01.09.2025 укладеної між сторонами додаткової угоди № 5 від 27.08.2025 до договору купівлі-продажу електричної енергії.
1.2 В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на істотну зміну обставин (зниження на "ринку на добу наперед" оптової ціни на електроенергію), просив, зокрема, застосувати статтю 652 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України (зміна або розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин).
2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2.1 Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2026, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2026, провадження у справі закрито за відсутністю предмету спору.
2.2 Суд виходив з того, що строк дії додаткової угоди та строк виконання зобов`язання з поставки електричної енергії по додатковій угоді сплив 30.09.2025, а розірвати судовим рішення можна лише чинний/діючий на час звернення до суду та на час розгляду справи договір.
3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи
3.1 У касаційній скарзі позивач просить наведені судові рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
3.2 На обґрунтування підстав подання касаційної скарги відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України скаржник посилається на те, що суди порушили пункт 2 частини 1 статті 231 та статтю 236 ГПК України, неправильно застосували статті 598, 599, частину 4 статті 631, 652, 653 ЦК України.
3.3 У відзиві відповідач зазначив, що позивач не був позбавлений можливості подати позов відразу після виникнення обставин, які, на його думку, завадили йому виконувати умови спірної угоди, оскільки він стверджує, що саме з 01.09.2025 відбулося "аномальне, економічно невмотивоване зниження спотової ціни на електричну енергію". Тому заявлена вимога не спрямована на відновлення порушеної рівноваги між сторонами договору, а є спробою уникнути негативні наслідки власного невиконання договірних зобов`язань, що також виключає можливість застосування положень статті 652 ЦК України.
3.4 07.07.2026 скаржник подав клопотання про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з посиланням на виключну правову проблему.
3.5 Відповідно до частини 5 статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
3.6 Згідно з усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного критеріїв. Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а в невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності. З погляду якісного критерію про виключність правової проблеми свідчать такі обставини, як: відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі. Метою вирішення виключної правової проблеми є формування єдиної правозастосовної практики та забезпечення розвитку права (ухвали Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2025 у справі № 908/1162/23, від 16.04.2025 у справі № 910/19274/23, від 04.06.2025 у справі № 910/20127/23).
3.7 Оскільки заявник не довів у заяві наявності кількісного та якісного критеріїв для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, що є необхідною умовою визначення наявності/відсутності виключної правової проблеми, у задоволені цієї заяви суд відмовив.
4. Мотивувальна частина
4.1 Суди встановили, що 28.04.2025 між позивачем та відповідачем укладено Договір № 65-150-SD-2501376 купівлі-продажу електричної енергії відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та результатів електронного аукціону.
4.2 За умовами Договору відповідач, як Продавець, зобов`язався продати електричну енергію Покупцю (позивач), а Покупець зобов`язаний купити (прийняти та оплатити) електричну енергію в обсягах та за ціною, що визначаються за результатами електронного аукціону, на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та на умовах, що визначені у цьому Договорі.
4.3 Надалі 27.08.2025 відповідно до результатів електронного аукціону №-10, що відбувся 22.08.2025, між сторонами справи укладено спірну Додаткову угоду № 5 до цього Договору.
4.4 За умовами Додаткової угоди Покупець купує у Продавця електроенергію на умовах, що періоди її постачання є календарні дати з 01.09.2025 по 30.09.2025 загальним обсягом 36 000 МВт/год. за ціною 5 141,00 грн без ПДВ за 1 МВт/год. (пункт 4).
4.5 В період дії Додаткової угоди № 5 мало місце аномальне падіння ціни на електроенергію на спотовому енергетичному ринку, що за доводами позивача мало штучний характер за рахунок маніпуляцій учасників ринку. Позивач зауважує, що 10.09.2025 НКРЕКП оголосило про здійснення попереднього дослідження щодо можливих зловживань на оптовому енергетичному ринку у серпні та вересні 2025 року.
4.6 19.09.2025 він звернувся до Відповідача із листом про розірвання Договору в зв`язку із зміною істотних обставин в порядку статті 652 ЦК України.
4.7 Відповідач на лист заперечив, що у пункті 11.5 Регламенту аукціону унормовано, що на підставі аукціонного свідоцтва покупець-переможець аукціону і продавець протягом строку, визначеного продавцем у заявці на організацію та проведення аукціону, зобов`язані укласти між собою та підписати двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії, згідно з умовами якого продавець зобов`язаний поставити електричну енергію, а покупець - прийняти та оплатити її. Умови аукціону, оголошені перед його проведенням та визначені результатами проведення аукціону вартість та обсяг придбаної/ реалізованої електричної енергії, під час укладання двостороннього договору купівлі-продажу електричної енергії зміні не підлягають.
4.8 У добровільному порядку питання розірвання додаткової угоди сторонами вирішено не було, що і спричинило спір.
4.9 Відповідно до частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог, викладених у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
4.10 Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина 1 статті 2 ГПК України).
4.11 За положенням пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
4.12 У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що будь-яке трактування норм права в контексті можливості розірвати в судовому порядку договір виключно у випадку, якщо такий договір є чинним на момент ухвалення рішення судом є неправильним та таким, що суперечить як буквальному змісту норм ЦК України, так і їх системному тлумаченню, оскільки стаття 651 ЦК України пов`язує можливість розірвання договору з фактом істотного порушення або іншими визначеними законом підставами, а не з моментом ухвалення судового рішення чи формальною дією договору на цю дату, а стаття 653 ЦК України з датою ухвалення судового рішення пов`язує саме припинення зобов`язання за договором, водночас не містить умов щодо дати припинення самого договору.
4.13 Інший підхід, на думку позивача, створював би ситуацію, коли короткострокові договори фактично стають "нерозривними" через обмеженість строку їх дії, водночас зобов`язання за такими договорами були б триваючими, що суперечить принципам справедливості, передбачуваності та ефективності судового захисту, закріпленим у статтях 8 та 55 Конституції України, а також у статті 16 ЦК України.
4.14 Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що з аналізу умов додаткової угоди № 5 від 27.08.2025 слідує, що строк її дії встановлено сторонами до 30.09.2025. Оскільки строк дії додаткової угоди № 5, яка є невід`ємною частиною договору купівлі-продажу електричної енергії від 28.04.2025, закінчився 30.09.2025, тобто під час розгляду справи у суді першої інстанції, тому відсутній предмет спору у цій справі.
4.15 Відповідно до висновків Верховного Суду розірвати можна лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та ухвалення відповідного судового рішення) договір. В іншому разі буде відсутній предмет спору, яким і виступає у такому разі договір (пункт 7.21 постанови від 19.03.2024 у справі № 922/4078/23).
4.16 Отже, висновки судів ґрунтуються на правозастосовній практиці Верховного Суду.
4.17 Тому колегія суддів не погоджується з доводами скаржника про порушення судами пункту 2 частини 1 статті 231, статті 236 ГПК України та неправильне застосування статей 598, 599, частини 652, 653 ЦК України.
4.18 Частиною 1 статті 309 ГПК України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
4.19 Отже, відсутні правові підстави для скасування оскаржених судових рішень з наведених у касаційній скарзі міркувань скаржника. Тому касаційна скарга не підлягає задоволенню.
4.20 Відповідно до положень статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Національний енергетичний партнер" у справі № 910/12234/25 залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2026 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський
Судді Н. О. Волковицька
С. К. Могил