ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 908/1462/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.
секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,

за участю представників:
позивача - Корсіка Я. І. (адвокат),
відповідача - Гайдука С. П. (адвокат),

розглянув касаційну скаргу Фермерського господарства "Тюльпан-АСД"
на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.10.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2026 у справі
за позовом Фермерського господарства "Тюльпан-АСД" 
до Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області
про визнання незаконною відмови в укладенні договору оренди землі на новий строк та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі.

Короткий зміст і підстави позовних вимог
1. У травні 2025 року до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Фермерського господарства "Тюльпан-АСД" (далі - ФГ "Тюльпан-АСД") до Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (далі - Сільрада) про визнання незаконною відмови в укладенні договору оренди землі на новий строк та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, а саме позивач просить:
1) визнати відмову Сільради в укладенні (поновленні) договору оренди землі від 16.05.2006 (зареєстрований 08.12.2006 № 040626000024) на новий строк незаконною;
2) визнати укладеною між Сільрадою та ФГ "Тюльпан-АСД" додаткову угоду до договору оренди землі від 16.05.2006, зареєстрованого в Запорізькій регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам", про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 08.12.2006 №040626000024, в такій редакції:
"ДОДАТКОВА УГОДА про укладення договору оренди землі від 16.05.2006 на новий строк (зареєстрований 08.12.2006 № 040626000024)
с. Степне, Запорізький район, Запорізька область« 09» квітня 2025 року
Степненська сільська рада Запорізького району Запорізької області в особі голови Любименко В.М., іменована в подальшому «Орендодавець», з одного боку, та Фермерське господарство «Тюльпан-АСД» в особі голови Козловського Н.М., іменоване в подальшому «Орендар», з другого боку, керуючись ст. 33 Закону України «Про оренду землі», пунктами 7, 34 Договору оренди землі від 16.05.2006 (зареєстрований 08.12.2006 № 040626000024), уклали додаткову угоду про таке:
1. Поновити договір оренди землі від 16.05.2006 (зареєстрований 08.12.2006 №040626000024) (далі Договір), укладений між Запорізькою районною державною адміністрацією та ФГ "Тюльпан-АСД" загальною площею 37,6337 га (рілля), кадастровий номер №2322186800:01:001:0100 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області строком на 7 (сім) років, починаючи з 18.05.2025 (з наступного дня після закінчення терміну дії Договору).
Ця додаткова угода є невід`ємною частиною Договору, складена у 2 (двох) примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких зберігається у Орендодавця, другий зберігається у Орендаря.
Підписи сторін:
Орендодавець Степненська сільська рада Запорізького району Запорізької області 70432, Запорізька область, Запорізький район, с. Степне, вул. Травнева, буд. 50 код ЄДРПОУ 05383342 
___________ В.М. Любименко 
М.П.
Орендар Фермерське господарство "Тюльпан-АСД" 70431, Запорізька область, Запорізький район, с. Лежине, вул. Привокзальна, буд. 102 код ЄДРПОУ 22133032 
_________ Н.М. Козловський 
М.П."
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Сільрада прийняла незаконне та необґрунтоване рішення про відмову в укладенні договору на новий строк, чим порушене переважне право орендаря ФГ "Тюльпан-АСД", на укладення договору на новий строк.
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
3. Господарський суд Запорізької області рішенням від 15.10.2025 (суддя Педорич С. І.), залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2026 (судді: Кощеєв І. М. - головуючий, Чус О. В., Вінніков С. В.), у задоволенні позову відмовив повністю. 
4. Судові рішення мотивовано відсутністю у позивача переважного права на укладення договору оренди на новий строк у зв`язку з неналежним виконанням умов договору оренди землі - сплатою орендної плати у меншому розмірі, ніж передбачено договором.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. У касаційній скарзі ФГ "Тюльпан-АСД" просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 15.10.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2026, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ФГ "Тюльпан-АСД" задовольнити.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
6. На обґрунтування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржник зазначив, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, а саме:
1) частину 2 статті 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2025 у справі № 925/457/23 щодо істотності порушення договору другою стороною;
2) презумпцію добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин, без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16;
3) статтю 33 Закону України "Про оренду землі" у поєднанні зі статтею 3 ЦК України, без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21.
Крім того, на обґрунтування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права (частин 5 та 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі") у спірних правовідносинах в частині: 1) порядку прийняття сільською, селищною, міською радою рішення про відмову в укладенні договору оренди землі на новий строк (виключно на сесії ради шляхом поіменного голосування депутатами чи в інший спосіб); 2) форми прийнятого сільською, селищною, міською радою рішення про відмову в укладенні договору оренди землі на новий строк (виключно у формі рішення сесії ради, прийнятого за результатами поіменного голосування депутатами, чи у формі листа-повідомлення за підписом голови ради); 3) правових наслідків прийняття сільською, селищною, міською радою рішення про відмову в укладенні договору оренди землі на новий строк не в порядок та спосіб, які передбачені частинами 5 та 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі".
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
7. Сільрада у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, зазначаючи про відсутність підстав для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій.
Розгляд справи Верховним Судом 
8. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 25.05.2026 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства "Тюльпан-АСД" на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.10.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2026 у справі № 908/1462/25 та призначив розгляд справи у судовому засіданні на 30.06.2026.
У судовому засіданні 30.06.2026 Суд оголосив перерву до 07.07.2026.
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
9. 16.05.2006 між Запорізькою районною державною адміністрацією Запорізької області та ФГ "Тюльпан-АСД" було укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 2322186800:01:001:0100) площею 37,6337 га, розташованої на території Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населеного пункту, строком на 12 років (до 16.05.2018). Договір посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. (реєстраційний № 2224) та зареєстрований у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 08.12.2006 № 040626000024.
10. 13.06.2018 між Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області та ФГ "Тюльпан-АСД" було укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 16.05.2006 на 7 років, починаючи з 17.05.2018, тобто до 17.05.2025.
11. Право оренди земельної ділянки (кадастровий номер 2322186800:01:001:0100) зареєстровано за ФГ "Тюльпан-АСД" 28.08.2018 (номер запису про інше речове право: 27691907), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
12. 12.08.2019 між Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області та ФГ "Тюльпан-АСД" було укладено додатковий договір № 111/57-19-ДО про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 16.05.2006, яким удвічі зменшено орендну плату за користування земельною ділянкою (кадастровий номер 2322186800:01:001:0100).
13. 25.11.2020 Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області прийняло наказ № 2-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність", відповідно до якого передало у комунальну власність Сільради земельну ділянку (кадастровий номер 2322186800:01:001:0100) площею 37,6337 га.
14. 09.04.2025 ФГ "Тюльпан-АСД" звернулося до Сільради з листом-повідомленням про укладення договору на новий строк, яким сповістило орендодавця - Сільраду про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк. У листі-повідомленні зазначено про готовність узгоджувати, у разі потреби, істотні умови договору.
15. 17.04.2025 ФГ "Тюльпан-АСД" засобами поштового зв`язку отримало лист Сільради від 11.04.2025 № 02-22/544 "Про надання інформації".
16. У листі від 11.04.2025 Сільрада з метою встановлення належного виконання орендарем умов договорів оренди земельних ділянок (сплати орендної плати) та вирішення орендодавцем питання щодо продовження оренди земельних ділянок запропонувала ФГ "Тюльпан-АСД" надати: податковий розрахунок земельного податку - звітну податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плату за земельні ділянки державної та комунальної власності) як узгоджену суму податкових зобов`язань платника податків, подану (доставлену) платником податків на портал Державної податкової служби України та прийняту податковим органом (разом з квитанціями № 2), окремо по роках за 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роки.
У цьому листі також зазначено, що перед прийняттям рішення щодо продовження оренди земельних ділянок Сільрада вважає обов`язковим узгодження всіх істотних умов договору оренди землі, визначених статтею 15 Закону України "Про оренду землі", про що повідомляє цим листом.
Крім того, вказано, що запропоновані додаткові угоди від 09.04.2025 не містять усіх істотних умов договору оренди землі, визначених законом. У зв`язку з цим ФГ "Тюльпан-АСД" запропоновано зазначити всі передбачені законом істотні умови договорів оренди землі - земельних ділянок з кадастровими номерами 2322186800:01:002:0031 та 2322186800:01:001:0100 - та повідомити про це орендодавця в порядку та у спосіб, що передбачені статтею 33 Закону України "Про оренду землі".
17. 28.04.2025 на виконання вимог, викладених у листі від 11.04.2025, ФГ "Тюльпан-АСД" листом від 27.04.2025 (вх. № 1153/02-0 від 28.04.2025) надало запитувані Сільрадою документи щодо сплати орендної плати за період 2021- 2025 років, а також додатково - лист ГУ ДПС у Запорізькій області від 31.03.2025.
18. 02.05.2025 на засіданні Сільради, яке оформлено протоколом № 72, прийнято рішення відмовити ФГ "Тюльпан-АСД" у поновленні (укладенні) договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 2322186800:01:002:0031 та 2322186800:01:001:0100 на новий строк через неналежне виконання орендарем умов договору.
19. 10.05.2025 ФГ "Тюльпан-АСД" засобами поштового зв`язку отримало від Сільради лист-повідомлення від 08.05.2025 № 02-22/690 такого змісту:
"На території Степненської громади розташовані земельні ділянки к.н. 2322186800:01:002:0031 та к.н. 2322186800:01:001:0100, що знаходяться у комунальній власності Степненської сільської ради та перебувають в оренді ФГ "Тюльпан-АСД". Строк оренди земельних ділянок завершується 17.05.2025.
09.04.2025 ФГ "Тюльпан-АСД" звернулось до орендодавця з відповідними клопотаннями щодо продовження оренди земельних ділянок та наміром укласти договори оренди на новий строк.
Повідомляємо, що у зв`язку з наявністю заперечень орендодавця щодо укладення договорів оренди землі на новий строк орендодавцем прийнято рішення, яким відмовлено ФГ "Тюльпан-АСД" в укладенні (поновленні) договорів оренди земельних ділянок к.н. 2322186800:01:002:0031 та к.н. 2322186800:01:001:0100 на новий строк".
20. 16.05.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ФГ "Тюльпан-АСД" до Сільради про визнання незаконною відмови в укладенні договору оренди землі на новий строк та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі.
21. У травні 2025 року до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Сільради до ФГ "Тюльпан-АСД" про стягнення з останнього 26 955,91 грн несплаченої орендної плати за 2023 рік та 2024 рік за договором оренди земельної ділянки (кадастровий номер 2322186800:01:001:0100) площею 37,6337 га.
За розрахунком Сільради річна сума орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 2322186800:01:001:0100 за умовами договору оренди землі складає 44 807,48 грн за 2024 рік та 42 633,19 грн за 2023 рік, однак ФГ "Тюльпан-АСД" сплатило 30 994,38 грн за 2024 рік та 29 490,38 грн за 2023 рік (сума несплаченої орендної плати становить 26 955,91 грн).
22. 02.06.2025 Сільрада надіслала ФГ "Тюльпан-АСД" лист-повідомлення, яким повідомила про заперечення у поновленні (укладенні) договорів оренди земельних ділянок, зокрема за кадастровим номером 2322186800:01:001:0100, на тих самих умовах на строк 7 (сім) років, а також про необхідність негайно звільнити зазначені земельні ділянки та повернути їх Сільраді.
23. 24.06.2025 ФГ "Тюльпан-АСД" у повному обсязі (26 955,91 грн) сплатило суму несплаченої орендної плати за 2023 і 2024 роки за договором оренди земельної ділянки (кадастровий номер 2322186800:01:001:0100).
24. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.07.2025 у справі № 908/1504/25 закрито провадження у справі за відсутністю предмета спору.
Як зазначено в ухвалі від 31.07.2025 у справі № 908/1504/25: "...враховуючи сплату відповідачем після відкриття провадження у даній справі заявленої до стягнення суми, про що зазначено позивачем у клопотанні про повернення судового збору та відповідачем у заяві про закриття провадження у справі і підтверджується платіжною інструкцією № 13 від 24.06.2025 на суму 26955,91 грн, копія якої міститься в матеріалах справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі № 908/1504/25 за відсутністю предмета спору".
Таким чином, факт сплати відповідачем 24.06.2025 орендної плати за 2023, 2024 роки за земельну ділянку (кадастровий номер 2322186800:01:001:0100) у сумі 26 955,91 грн підтверджений судовим рішенням (ухвалою), яке набрало законної сили.
Позиція Верховного Суду
25. Згідно з положеннями частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
26. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається з огляду на таке.
27. Предметом позову у справі, що розглядається, є вимоги ФГ "Тюльпан-АСД" до Сільради про визнання незаконною відмови в укладенні договору оренди землі на новий строк та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі у запропонованій позивачем редакції, на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі".
28. За змістом частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначаються Законом України "Про оренду землі", згідно зі статтею 1 якого оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
29. У постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21 зазначено, зокрема, що стаття 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній до 16.07.2020) мала назву "Поновлення договору оренди землі" та передбачала, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина 1 цієї статті). 
За змістом абзацу 4 розділу "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення. 
При цьому укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), яке передбачене частиною 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", базується на встановленому законом переважному праві добросовісного орендаря та надає сторонам при застосуванні цієї процедури можливість змінювати істотні умови договору. 
30. Як свідчать матеріали справи та установлено судами попередніх інстанцій, орендна плата в 2023 та 2024 роках сплачувалась позивачем не у повному обсязі та з порушенням строків.
З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що позивач втратив переважне право на укладення договору оренди на новий строк у зв`язку з неналежним виконанням обов`язків за договором оренди землі, що виявилося у сплаті орендної плати у меншому розмірі, ніж визначено його умовами. Своєчасна та в повному обсязі сплата орендної плати є базовим критерієм належного виконання договору орендарем, недотримання якого нівелює його переважне право на поновлення орендних відносин.
Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України
31. Пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
32. На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України скаржник зазначив, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, а саме:
1) частину 2 статті 651 ЦК України, без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2025 у справі № 925/457/23 щодо істотності порушення договору другою стороною;
2) презумпцію добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин, без урахування висновків, Викладених у постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16;
3) статті 33 Закону України "Про оренду землі" у поєднанні зі статтею 3 ЦК України, без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21.
33. За змістом пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України оскарження судових рішень з підстав, зазначених у пункті 1 частини 2 цієї статті, можливе за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
34. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц).
При цьому на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (такий правовий висновок наведено у пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19).
Колегія суддів також зазначає, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції на обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення/цитування у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.
Відповідно неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах як підстави для касаційного оскарження, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі, де мали місце подібні правовідносини. 
Помилково посилатися на неврахування висновку Верховного Суду як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми права, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.
35. Посилання скаржника на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2025 у справі № 925/457/23 щодо застосування частини 2 статті 651 ЦК України, колегія суддів відхиляє як безпідставні з огляду на неподібність правовідносин.
Так, предметом розгляду у справі № 925/457/23 були правовідносини, пов`язані із розірванням договору за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у зв`язку з істотним порушенням умов договору. Оцінюючи істотність порушення, Верховний Суд у справі № 925/457/23 виходив з відсутності підстав уважати, що Раду значною мірою було позбавлено того, на що вона розраховувала при укладенні договору, оскільки несплачена частка орендної плати становить близько 13 % від усієї суми зобов`язання.
Натомість у справі № 908/1462/25, яка переглядається, судами досліджувалися обставини щодо реалізації позивачем переважного права на укладення договору на новий строк після закінчення строку його дії. Крім того, у цій справі суди встановили, що несплачена частка орендної плати є значною (33,83 % від належних сум), а її несплата у повному обсязі відбувалася систематично протягом тривалого строку (2 роки).
Оскільки правові підстави, предмет позову та норми матеріального права, що підлягають застосуванню, є різними, висновки Верховного Суду у справі № 925/457/23 не є релевантними до спірних правовідносин у справі, яка переглядається.
36. Колегія суддів також відхиляє посилання скаржника на неправильне застосування судами попередніх інстанцій статті 33 Закону України "Про оренду землі" у поєднанні зі статтею 3 ЦК України, без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21, оскільки укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), яке передбачене частиною 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній до 16.07.2020, базується на встановленому законом переважному праві добросовісного орендаря та надає сторонам при застосуванні цієї процедури можливість змінювати істотні умови договору.
37. Верховний Суд враховує, що Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" істотно змінив редакцію статті 33 Закону України "Про оренду землі", яка тепер стосується лише переважного права орендаря. Поновлення ж договору тепер регулюється статтею 126-1 Земельного кодексу України.
Разом з тим, колегія суддів наголошує, що як у редакції статті 33 Закону України "Про оренду землі", чинній до 16.07.2020, так і в її чинній редакції, обов`язковою та фундаментальною умовою для виникнення та реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк є належне виконання ним обов`язків за умовами попереднього договору.
38. Оскільки судами попередніх інстанцій на підставі належних та допустимих доказів встановлено факт неналежного виконання позивачем своїх договірних зобов`язань (сплату орендної плати у 2023 та 2024 роках не у повному обсязі та з порушенням строків), позивач в силу закону втратив переважне право на укладення договору на новий строк, а тому висновки судів першої та апеляційної інстанцій є законними, обґрунтованими та повністю узгоджуються з принципом добросовісності, закріпленим у статті 3 ЦК України.
39. Щодо доводів касаційної скарги про те, що Сільрада знехтувала обов`язком добросовісно та чесно провести переговори, не запропонувала своїх умов та листом-повідомленням від 09.05.2025 № 02-22/690 відмовила в укладенні договору оренди землі на новий строк без зазначення причин, з посиланням на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17 та від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16 щодо необхідності врахування презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин, колегія суддів зазначає таке.
40. На підставі аналізу статті 33 Закону України "Про оренду землі" та правових висновків Верховного Суду, реалізація процедури укладення договору оренди землі на новий строк (зокрема, обов`язок орендодавця розглянути лист-повідомлення, перевірити проєкт договору, за потреби узгодити істотні умови або надіслати обґрунтоване заперечення) є наслідком наявності у орендаря переважного права.
Обов`язок орендодавця взаємодіяти з орендарем у межах процедури, визначеної статтею 33 зазначеного Закону, кореспондує виключно праву добросовісного орендаря, який належно виконував свої обов`язки за договором.
41. Судами попередніх інстанцій встановлено факт неналежного виконання ФГ "Тюльпан-АСД" умов договору щодо повноти та своєчасності сплати орендної плати у 2023 та 2024 роках, таке порушення унеможливило виникнення у позивача переважного права як такого.
За відсутності у позивача переважного права на укладення договору на новий строк, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що відмова Сільради в укладенні (поновленні) договору оренди землі від 16.05.2006 на новий строк відповідає обставинам справи та прийнята в межах приписів чинного законодавства.
42. Зміст касаційної скарги зводиться до того, що оскаржувані судові рішення прийняті на підставі не повно, не всебічно з`ясованих обставин справи, суди необґрунтовано та неправильно установили обставини, які мають значення для справи, не об`єктивно оцінили докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті. 
43. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій надали належну правову оцінку обставинам справи та дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки захисту в судовому порядку підлягає лише порушене, невизнане або оспорюване право, якого позивач у цьому випадку (в силу закону) не набув.
44. Суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16).
45. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційний суд не встановив, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів. Про це зазначено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 908/1795/19.
46. Верховний Суд є судом права, а не факту, тому діючи у межах повноважень та порядку, визначених статтею 300 ГПК України, він не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку (постанови Верховного Суду від 03.02.2020 у справі № 912/3192/18, від 12.11.2019 у справі № 911/3848/15, від 02.07.2019 у справі № 916/1004/18). 
47. Отже, Верховний Суд констатує, що наведена ФГ "Тюльпан-АСД" підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, не підтвердилася під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних судових рішень з цієї підстави.
Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України
48. У касаційній скарзі ФГ "Тюльпан-АСД" підставою касаційного оскарження визначив пункт 3 частини 2 статті 287 ГПК України.
Скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування положень частин 5 та 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у спірних правовідносинах в частині: 1) порядку прийняття сільською, селищною, міською радою рішення про відмову в укладенні договору оренди землі на новий строк (виключно на сесії ради шляхом поіменного голосування депутатами чи в інший спосіб); 2) форми прийнятого сільською, селищною, міською радою рішення про відмову в укладенні договору оренди землі на новий строк (виключно у формі рішення сесії ради, прийнятого за результатами поіменного голосування депутатами, чи у формі листа-повідомлення за підписом голови ради); 3) правових наслідків прийняття сільською, селищною, міською радою рішення про відмову в укладенні договору оренди землі на новий строк не в порядок та спосіб, які передбачені частинами 5 та 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі".
49. Відповідно до приписів пункту 3 частини 3 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
50. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики, шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
51. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.
52. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.03.2023 у справі № 154/3029/14-ц зазначила, що правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду в кожній конкретній справі.
53. Отже, формування Верховним Судом висновку має стосуватися спірних конкретних правовідносин, ураховуючи положення чинного законодавства та встановлені судами під час розгляду справи обставини. При цьому формування правового висновку не може здійснюватися поза визначеними статтею 300 ГПК України межами розгляду справи судом касаційної інстанції.
54. В основу оскаржуваних судових рішень покладено висновок судів про те, що позивач допустив тривале та неналежне виконання умов договору оренди землі щодо повноти та своєчасності сплати орендної плати у 2023 та 2024 роках. В силу прямої вимоги статті 33 Закону України "Про оренду землі" (як у старій, так і в чинній редакціях), неналежне виконання обов`язків орендарем є самостійною та безумовною підставою для припинення (втрати) його переважного права на укладення договору на новий строк.
55. Верховний Суд наголошує, що встановлена законом процедура розгляду листа-повідомлення орендаря, проведення переговорів та направлення заперечень орендодавцем (у формі та спосіб, визначених статтею 33 Закону України "Про оренду землі") за своєю правовою природою є процесом реалізації та захисту вже існуючого переважного права добросовісного орендаря.
56. Оскільки ФГ "Тюльпан-АСД" втратило переважне право внаслідок власної неправомірної поведінки (недоплати оренди) ще до моменту закінчення строку дії договору, правовий аналіз процедурних дефектів чи форми рішення Сільради (акта сесії чи листа голови) не спроможний поновити або створити для позивача таке право. Захисту в судовому порядку підлягає лише реальне порушене право, якого позивач у цих правовідносинах не набув.
57. Правова позиція щодо того, що порушення процедури розгляду звернення орендаря не може бути підставою для задоволення позову за відсутності самого переважного права (яке втрачене через порушення умов договору), є сталою у практиці Верховного Суду.
58. З урахуванням наведених мотивів відмови у позові, Верховний Суд не вбачає підстав для формування висновку із зазначених скаржником питань у спірних правовідносинах у справі, яка розглядається, оскільки порушені скаржником питання щодо форми та порядку прийняття рішення радою не мають вирішального значення для правильного вирішення цього спору, оскільки першочерговою і достатньою підставою для відмови у позові є факт недобросовісності самого орендаря. 
59. Таким чином, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних рішення та постанови із зазначеної підстави.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
60. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
61. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
62. Згідно з частиною 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
63. З огляду на наведене Верховний Суд дійшов висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є правильними по суті і підлягають залишенню без змін, а подана касаційна скарга - залишенню без задоволення.
Розподіл судових витрат
64. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Фермерського господарства "Тюльпан-АСД" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 15.10.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2026 у справі № 908/1462/25 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай