Справа № 450/1370/26 
Провадження № 2/450/1704/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Мельничук І. І.
секретаря судового засідання  Дикої О. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -
ВСТАНОВИВ:
представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 555164319320001 від 15.01.2022 у розмірі 8444.70 грн; судові витрати у розмірі 2662,40 гривень, пов`язані із оплатою судового збору та 9 000,00 грн. на правову допомогу покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.01.2022 року між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 на підставі Заявки на пролонгацію від 15.01.2022 до договору позики 555164319320, підписаної ним за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, був укладений Договір позики № 555164319320001, відповідно до якого сторони домовились продовжити строк виконання зобов`язання позичальника по погашенню заборгованості за попереднім Договором № 555164319320 в сумі 3300.00 грн. на новий строк 30 днів під проценти, вказані в п. 1.1.1. Договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику та сплатити зазначені проценти. 18.12.2023 було укладено договір № 18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 555164319320001. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 555164319320001. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №555164319320001 від 15.01.2022 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 8444.70 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3296.70 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5148.00 грн. На підставі наведеного просить суду задоволити позовні вимоги.
Ухвалою від 24 березня 2026 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 
У вказаний строк відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
Відповідно до вимог ч. 2 г ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку: 
згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
В силу ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Судом встановлено, що 15.01.2022 року ОСОБА_1 уклав з ТзОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» кредитний договір № 555164319320001 шляхом підписання такого, заявки на пролонгацію, довідки про ідентифікацію, та графіку платежів електронним підписом у виді одноразового ідентифікатора 7296, внаслідок чого отримав кредит у розмірі 3300,00 грн строком на 30 днів зі сплатою 2.60 % на день за стандартною процентною ставкою, 1.75 % на день за зниженою процентною ставкою.
Встановлено, що кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 555164319320001 від 15.01.2022 року.
Як вбачається з довідки по договору позики № 555164319320001 від 15.01.2022 року, складеної первісним кредитором ТзОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія», станом на 22.12.2023 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість за кредитним договором № 555164319320001 від 15.01.2022 року у розмірі 8444,70 грн, що складається з 3296,70 грн заборгованості за тілом кредиту, 5 148,00 грн заборгованості за процентами.
18.12.2023 року між ТзОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ТзОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 18/12-2023, а 21.12.2023 року додатковий договір № 1, відповідно до умов яких первісний кредитор ТзОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» передає (відступає) новому кредитору ТзОВ «Факторинг Партнерс» свої права вимоги за кредитними договорами, натомість фактор сплачує первісному кредитору грошові кошти за відступлення права вимоги.
Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 18/12-2023 від 18.12.2023 року, ТзОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» відступило на користь ТзОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 555164319320001 від 15.01.2022 року у розмірі 8444,70 грн, що складається з 3296,70 грн заборгованості за тілом кредиту, 5 148,00 грн заборгованості за процентами.
З долученої платіжної інструкції вбачається, що ТзОВ «Факторинг Партнерс» сплатило на користь ТзОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» грошові кошти за відступлення права вимоги.
Відтак, ТзОВ «Факторинг Партнерс» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 555164319320001 від 15.01.2022 року та статусу нового кредитора за зобов`язаннями останнього перед ТзОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія».
Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивувала позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 555164319320001 від 15.01.2022 року у загальному розмірі 8444, 70 грн, що складається з 3296,70 грн заборгованості за тілом кредиту, 3300,00 грн заборгованості за процентами за перший день користування позикою та 5148,00 грн заборгованості за процентами.
Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.
За ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивувала позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 555164319320001 від 15.01.2022 року у розмірі 8444,70 грн, що складається з 3296,70 грн заборгованості за тілом кредиту, 5 148,00 грн заборгованості за процентами.
Щодо заявленої вимоги про відшкодування понесених судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони прапорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого та приймаючи до уваги, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 662,40 грн.
В той же час суд не вбачає підстав для покладення на відповідача 9 000,00 грн. понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, оскільки зі змісту поданих на підтвердження вказаних обставин документів вбачається, що Договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, заявка про надання юридичної допомоги №3120 від 01.01.2026 року, витяг з акту № 27 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026 року, підписані позивачем та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», в той час як скерована до суду позовна заява підписана не адвокатом, а директором ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Сердійчук Я., яка представляє інтереси позивача, тому надання останніми правничої професійної допомоги позивачу у цій справі є не доведеним належними доказами, що позбавляє суд можливості стягнути такі витрати з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, - задоволити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (ЄДРПОУ 42640371, 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) заборгованість за Договором № 555164319320001 від 15.01.2022 року у загальному розмірі 8444,70 грн (вісім тисяч чотириста сорок чотири гривні 70 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (ЄДРПОУ 42640371, 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 29.04.2026 року.

Суддя: І. І. Мельничук