ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 серпня 2026 року справа №200/5318/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2026 року (повне судове рішення складено 05 травня 2026 року) у справі № 200/5318/22 (суддя в І інстанції Троянова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року у справі № 200/5318/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 04.11.2020 та не врахування довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 01.11.2021 №228 при обчисленні розміру пенсії. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ з 04.11.2020, з урахуванням довідки від 01.11.2021 №228 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року у справі №200/5318/22 набрало законної сили на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2023 року.

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення, в якій просила:
- змінити спосіб та порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.02.2023 по справі №200/5318/22 та встановити спосіб виконання рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суми нарахованої, проте невиплаченої заборгованості за період з 04.11.2020 по 30.06.2023 у загальній сумі 228406,68 грн (двісті двадцять вісім чотириста шість гривень 68 копійок).
Заява обґрунтовувана тим, що рішення суду, що ухвалено в даній справі та набрало законної сили, в частині виплати заборгованості з пенсії протягом тривалого часу відповідачем не виконується з посиланням на обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення, чим порушуються пенсійні права позивача та право на виконання рішення суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2026 року заяву ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення, що ухвалено в даній адміністративній справі, задоволено.
Змінено спосіб і порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.02.2023 року в адміністративній справі №200/5318/22 шляхом стягнення з боржника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь стягувача ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат за період з 04.11.2020 по 30.06.2023 у розмірі 228406 (двісті двадцять вісім тисяч чотириста шість) грн 68 коп.

Не погодившись з такою ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні вимог заявника в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що резолютивна частина рішення має зобов`язальний характер, вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів не були предметом судового розгляду, правильність нарахування заборгованості пенсійних виплат судами не перевірялася. Способом відновлення порушеного права позивача у цій справі судом було обрано зобов`язання Головного управління вчинити певні дії, а стягнення конкретних сум заборгованості з пенсійних виплат не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав. При цьому, Головне управління зазначає, що грошові кошти у вигляді заборгованості з пенсійних виплат, які належать позивачу, не є власністю Головного управління, та не перебувають на його рахунках або в його розпорядженні. Отримання позивачем суми заборгованості з пенсійних виплат можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України. Виділення коштів із Державного бюджету на фінансування даного судового рішення не залежить від волі керівника Головного управління, а затвердження бюджету Пенсійного фонду України не входить до компетенції Головного управління. Зміна способу і порядку виконання судового рішення, не призведе до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат із виплати заборгованості з пенсійних виплат позивачу. 
Листом від 13.07.2023 року №13145-12039/Х-02/8-0500/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивачку про те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.02.2023 по справі 200/5318/22, яке набрало законної сили 06.06.2023, в червні 2023 року проведено перерахунок пенсії з 04.11.2020 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 01.11.2021 №228. З липня 2023 року загальний розмір пенсії складає 11594,04 грн. Доплата до пенсії за період з 04.11.2020 по 30.06.2023 у загальній сумі 228406,68 грн.
Крім того, в матеріалах заяви міститься довідка про нараховану та виплачену пенсію ОСОБА_1 , надана відповідачем, відповідно до якої нарахована на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.02.2023 у справі 200/5318/22 заборгованість за період з 04.11.2020 по 30.06.2023 року становить 228406,68 грн, проте вказана сума не є виплаченою.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судовинства України (далі – КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
Стаття 129-1 Конституції України та ст. 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Судом встановлено та зазначена обставина не є спірною між сторонами, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснило ОСОБА_1 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.02.2023 у справі №200/5318/22 перерахунок пенсії та визначило суму недоплаченої пенсії за період з 04.11.2020 по 30.06.2023 року в розмірі 228406,68 грн.
При цьому, відповідач на виконання ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2026 року не надав суду доказів виплати вказаної заборгованості.
Також, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у своїх поясненнях зазначає, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті пенсії.
Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 5 червня 2012 року №4901-VI, виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
Виходячи з системного аналізу приписів наведених норм, у першу чергу положень ст. 378 КАС України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21 листопада 2024 року №4094-IX, процесуальний закон не надає суду розсуду щодо задоволення/відмови у задоволенні заяви про заміну способу та порядку виконання рішення суду відносно обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, у разі якщо таке рішення набрало законної сили та не виконано суб`єктом владних повноважень протягом двох місяців з дня набрання законної сили, що є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
У зв`язку з чим, суд відхиляє покликання відповідача на усталену правову позицію Верховного Суду з цього питання, як таку, що сформована за попереднього правового регулювання.
Відтак, з матеріалів адміністративної справи встановлено, що рішення суду стосується перерахунку та виплати пенсії позивачки та понад два роки з дня набрання законної сили не виконується в частині виплати нарахованих відповідачем за рішенням суду коштів у сумі 228406,68 грн.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви позивачки про зміну способу і порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.02.2023 в справі №200/5318/22 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь стягувача ОСОБА_1 заборгованості з пенсії в сумі 228406,68 грн.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2026 року у справі № 200/5318/22 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 10 серпня 2026 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко
А. А. Блохін
Е. Г. Казначеєв