Справа № 454/2159/26 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю. 
Провадження № 33/811/1434/26 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю з участю захисника – адвоката Мацея М.М. ( у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Мацея Михайла Михайловича на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 27 липня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою в задоволенні заяви захисника адвоката Мацей М.М., про зупинення провадження -відмовлено.
Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 та ст.122-4 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять)грн. 60коп. 
Згідно з постановою судді, 20.05.2026 року близько 10.30 год., по вулиці Шептицького, 93, у м. Сокаль водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Passat НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Jetta д.н.з НОМЕР_2 , яким кермувала ОСОБА_3 13.01.1999 року, що рухався попереду. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Крім того, будучи причетним до даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 , залишив місце події та не повідомив працівників поліції про дану пригоду.
За даними фактами за вчинення ОСОБА_2 , кількох правопорушень було складено два протоколи серії ЕПР1 №870751 за ст.124 КУпАП та ЕПР1 №670788 за ст.122-4 КУпАП. 
Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Мацей М.М. подав апеляційну скаргу, в якій проситьскасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративних правопорушень.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, такою, що прийнята з істотним порушенням норм процесуального права та матеріального права, а також на підставі неналежних і недопустимих доказів.
Вказує, що схема ДТП у даній справі була складена працівниками поліції без залучення ОСОБА_1 , у зв`язку з чим він був позбавлений можливості надати свої зауваження, уточнити точне місце зіткнення, гальмівний шлях, розташування об`єктів та стан дорожнього покриття.
Зазначає, що схема ДТП фіксувала обстановку на місці події лише через годину після її імовірного настання та лише зі слів однієї особи. За цей час дорожня обстановка зазнала змін, транспортний засіб обох учасників був переміщений.
Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 у зв`язку з виконанням обов`язків із захисту України об`єктивно позбавлений можливості особисто прибути до суду та надати пояснення.
Крім того, суд першої інстанції проігнорував клопотання захисника – адвоката Мацея М.М. про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебування у щорічній відпустці, та розглянув справу за його відсутності та ОСОБА_1 , чи порушив ст. 59 Конституції України, ст. 268 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Заслухавши пояснення захисника – адвоката Мацея М.М., на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 670751 від 20.05.2026 року, рапортом інспектора поліції, схемою місця ДТП від 20.05.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 ..
Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
За ст. 122-4 КУпАП, відповідальність настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
У відповідності до п. 2.10 а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Проте, вимоги вказаних пунктів ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.
Доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.
Фактичні дані щодо обставин ДТП, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 670751 від 20.05.2026 та у схемі місця ДТП, не є суперечливими та свідчать про доведеність того, що водій  ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Passat НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Jetta д.н.з НОМЕР_2 , яким кермувала ОСОБА_3 13.01.1999 року, що рухався попереду. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, будучи причетним до даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 , залишив місце події та не повідомив працівників поліції про дану пригоду.
Постановляючи оскаржену постанову, суддею першої інстанції враховано обставини події, схему з місця ДТП, рапорт інспектора поліції, пояснення ОСОБА_3 , та обґрунтовано вважав, що водій ОСОБА_1 , здійснюючи рух центральною вулицею міста не дотримався безпечної швидкості руху, а тому не встиг загальмувати, коли водій попереду зупинився для того, аби пропустити пішоходів, які переходили дорогу на пішохідному переході. Крім того, усвідомлюючи, що транспортні засоби отримали механічні ушкодження, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишила місце ДТП і щодо обставин цієї ситуації до поліції не зверталася, будь-яких зауважень щодо порушень правил дорожнього руху іншим водієм не заявляла. Вжитими заходами, за наслідком звернення ОСОБА_3 , з пошуку водія ОСОБА_1 , останнього було виявлено по місцю проживання і при спілкуванні він повідомив поліції, що вживав алкоголь після ДТП. Отже, водій усвідомлював, що став учасником ДТП та, що внаслідок даної події нанесено матеріальну шкоду.
Що стосується клопотання захисника – адвоката Мацея М.М. про призначення комплексної судово-автотехнічної та трасо логічної експертизи, то на переконання апеляційного суду в матеріалах справи є достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, які мали місце 20.05.2026 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують додаткових досліджень. Жодних суперечностей, які б викликали сумнів у достовірності відомостей зазначених у документах, складених працівниками поліції, немає. 
Інші посилання захисника – адвоката Мацея М.М., в апеляційній скарзі не містять обставин, які не були б з`ясовані судом та могли б потягнути невірне вирішення справи, а за такого, не впливають на обґрунтовані висновки суду, щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, так як є фактичною переоцінкою по іншому доказів, які вже були досліджені та оцінені судом.
Істотних порушень суддею районного суду норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення прав учасників судового розгляду, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі на які посилається особа, яка подала апеляційну скаргу, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено.
Таким чином оскаржувана постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника – адвоката Мацея М.М. відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 27 липня 2026 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Мацея Михайла Михайловича – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя   М.Ф. Романюк