УКРАЇНА
Романівський районний суд Житомирської області
290/715/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

10 вересня 2026 року селище Романів
Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Кірічука М.М., з участю секретаря судового засідання Грінчук-Степанюк З.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В :
У липні 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 9 вересня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів») та відповідачем було укладено кредитний договір №71124554, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 5000,00 грн.
Водночас 9 вересня 2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №65333126, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 грн.
Крім цього 19 серпня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» (далі ТОВ «ФК «Незалежні фінанси») та відповідачем було укладено кредитний договір №2968285, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 3000,00 грн.
2 жовтня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №681512109, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3200,00 грн.
Посилаючись на те, що ОСОБА_1 умови договорів не виконує, а також на те, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за вищевказаними договорами, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 52883,00 грн, з яких заборгованість за договором №71124554 за основною сумою боргу – 5000,00 грн, за відсотками – 90,00 грн, за пенею - 5272,00 грн, за комісією – 750,00 грн; заборгованість за договором №65333126 за основною сумою боргу – 5000,00 грн, за відсотками – 4370,00 грн, неустойка – 10000,00 грн; заборгованість за договором №2968285 за основною сумою боргу – 3000,00 грн, неустойка – 5000,00 грн;, за комісією – 3942,00 грн; заборгованість за договором №681512109 за основною сумою боргу – 3200,00 грн, за відсотками – 5497,00 грн, неустойка – 1600,00 грн;, за комісією – 192,00 грн.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. 
Суд, дослідивши письмові докази, що надані позивачем, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 9 вересня 2025 року між ТОВ «1безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71124554, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 грн строком на 30 днів, тобто до 8 жовтня 2025, погодили денну процентну ставку в розмірі 0,75%, проценти за понадстрокове користування кредитом 4%, орієнтовну загальну вартість кредиту 6125,00 грн, комісію за надання кредиту в розмірі 15% від суми наданого кредиту, що становить 750,00 грн.
Договір та паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
6 грудня 2025 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №16337266 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71124554, за умовами якої сторони домовилися про реструктуризацію заборгованості на 120 днів у сумі 8640,00 грн.
23 жовтня 2025 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №16040748 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71124554, за умовами якої сторони домовилися про реструктуризацію заборгованості на 120 днів у сумі 7300,00 грн.
З довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська платіжна система» та інформації акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» вбачається, що на платіжну карту відповідача №5355280222058800 5 вересня 2025 року було перераховано 5000,00 грн.
В долученому до матеріалів справи розрахунку зазначено, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором №71124554 в нього виникла заборгованість у розмірі 11112,00 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу – 5000,00 грн, за відсотками – 90,00 грн, за пенею – 5272,00 грн, за комісією – 750,00 грн. 
Водночас 9 вересня 2025 року між ТОВ «1безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем договір кредитної лінії №6533126, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 грн строком на 360 днів, тобто до 3 вересня 2026, погодили денну процентну ставку в розмірі 0,95%, орієнтовну загальну вартість кредиту 22962,50 грн, комісію за надання кредиту в розмірі 17,25% від суми наданого кредиту, що становить 862,50 грн, неустойку 250,00 грн в день.
Договір та паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
З довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська платіжна система» та інформації акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» вбачається, що на платіжну карту відповідача №5168745152172562 5 вересня 2025 року було перераховано 5000,00 грн.
В долученому до матеріалів справи розрахунку зазначено, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором №6533126 в нього виникла заборгованість у розмірі 19370,00 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу – 5000,00 грн, за відсотками – 4370,00 грн, неустойка – 10000,00 грн. 
23 квітня 2026 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір факторингу №23/04/26, відповідно до якого кредитор (ТОВ «1безпечне агентство необхідних кредитів») передав у повному обсязі, а новий кредитор (ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») прийняв у повному обсязі право грошової вимоги, що належить кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі боржників, в тому числі і за договорами №6533126 та №71124554, що підтверджується витягами з Реєстру боржників №1 та №2 до договору факторингу.
19 серпня 2025 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та відповідачем було укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем договір про надання споживчий кредит №2968285, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 3000,00 грн строком на 360 днів, погодили процентну ставку в розмірі 0,0010% річних, комісію за надання кредиту 27% від суми кредиту, що становить 810,00 грн, комісію за обслуговування кредиту 14,60% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, що становить 9636,00 грн. Кредит надається клієнту в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 . 
У разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісій та/або інших платежів згідно з умовами цього договору та графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 1000 гривень за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 2 днів. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його не може перевищувати 50 відсотків від загальної суми кредиту одержаного позичальником за цим договором, а у випадку, якщо загальний розмір кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, сукупна сума неустойки не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за цим договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. 
Договір та паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем з використанням електронного підпису.
Платіжним дорученням 45496529 від 19 серпня 2025 року та інформацією акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» підтверджується, що на платіжну картку, яка видана на ім`я відповідача, 19 серпня 2025 року було зараховано кошти в розмірі 3000,00 грн на виконання умов кредитного договору №2968285. 
28 січня 2026 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №28012026, відповідно до якого кредитор (ТОВ «ФК «Незалежні фінанси») передав у повному обсязі, а новий кредитор (ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») прийняв у повному обсязі право грошової вимоги, що належить кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі боржників, в тому числі і за договором №2968285, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до цього договору.
Долучений до матеріалів справи розрахунок свідчать про те, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань за кредитним договором №2968285, в останнього виникла заборгованість у розмірі 11942,00 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу – 3000,00 грн, за комісією 3942,00 грн, за неустойкою 5000,00 грн.
2 жовтня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №681512109, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3200,00 грн, погодили дисконтний період кредитування 30 днів з моменту укладення договору, строк дії кредиту 5 років, базова процентна ставка за користування кредитом складає 0,98 % в день. За порушення будь-якого з платежів передбачених цим договором на 14 і більше календарних днів, кредитодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця неустойку у вигляді штрафу у розмірі 5000% від суми невиканоного або неналежно виконаного грошового зобов`язання, але не більше половини суми кредиту, яка була в користуванні позичальника на дату в яку платіж мав бути сплачений.  
Договір та паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.
Платіжним дорученням №4844ea67-7f2b-4be7-87f5-74f0fe0f9881 від 2 жовтня 2025 року та інформацією акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» підтверджується, що на платіжну картку, яка видана на ім`я відповідача, 2 жовтня 2025 року було зараховано кошти в розмірі 3200,00 грн на виконання умов кредитного договору №681512109. 
2 грудня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (далі ТОВ «Таліон плюс») та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу №МВ-ТП/72, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон плюс» вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором. 
Згідно реєстру прав вимог від 2 грудня 2025 року передано право вимоги ТОВ «Таліон плюс» до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №681512109. 
31 березня 2026 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №31/0326-02. За умовами цього договору ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон плюс» за плату на умовах, визначених цим договором. 
З реєстру прав вимоги № 1 від 31 березня 2026 року вбачається, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором №681512109. 
В долучених до матеріалів справи розрахунках зазначено, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань, в останнього виникла заборгованість у розмірі 10459,00 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу сумою боргу – 3200,00 грн, за відсотками – 5497,00 грн, неустойка – 1600,00 грн;, за комісією – 192,00 грн.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 7 та 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
ОСОБА_1 будучи вільним в укладенні кредитних договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписавши електронним підписом одноразовим ідентифікатором кредитні документи, погодив, таким чином, умови сплати процентів за користування кредитними коштами.
Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, доказів належного виконання зобов`язань за договором не надано.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за договором №71124554 за основною сумою боргу в розмірі 5000,00 грн та відсотками в розмірі 90,00 грн за договором №65333126 за основною сумою боргу в розмірі 5000,00 грн, за відсотками в розмірі 4370,00 грн, за договором №2968285 за основною сумою боргу в розмірі 3000,00 грн, за договором №681512109 за основною сумою боргу в розмірі 3200,00 грн та відсотками в розмірі 5497,00 грн, а разом 26127,00 грн, підлягають стягненню з відповідача.
Вирішуючи питання щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором №71124554 з пені в розмірі 5272,00 грн, за договором №65333126 з неустойки в розмірі 10000,00 грн, за договором №2968285 з неустойки в розмірі 5000,00 грн, за договором №681512109 з неустойки в розмірі 1600,00 грн, суд виходить з наступного.
Згідно пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені та неустойки слід відмовити.
Вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості за договором №71124554 з комісії в розмірі 750,00 грн, за договором №2968285 з комісії в розмірі 3942,00 грн, за договором №681512109 з комісії в розмірі 192,00 грн, суд зазначає наступне. 
Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 11 вказаного Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Умови договору, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року (справа № 496/3134/19) відступила від висновків, викладених у постановах ВС від 1 квітня 2020 року в справі № 583/3343/19 та від 15 березня 2021 року в справі № 361/392/20, та прийшла до висновку, що боржник за договором споживчого кредитування може один раз на місяць безоплатно отримувати від банку інформацію про стан кредитної заборгованості. Тому банк не має права передбачати в умовах договору щомісячну плату за такі послуги.
Велика Палата Верховного Суду констатувала, що Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Проаналізувавши норми законодавства, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць.
Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Врахувавши те, що в оспореному договорі встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду вказала, що пункти договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідача комісії, оскільки з тексту позовної заяви взагалі не випливає і зміст вказаної послуги, і обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» та вважає за необхідне відмовити у задоволенні стягнення комісії з відповідача на користь позивача.
Отже, позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості в розмірі 26127,00 грн.
На підставі статті 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1315,36 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 131, 141, 211, 223, 258, 263-265, 354 ЦПК України суд,-
В И Р І Ш И В :
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса місцезнаходження: вул. Лісова, 2 м. Бровари, Київська область, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 35625014) 26127 (двадцять шість тисяч сто двадцять сім) грн 00 коп заборгованості та 1315 (одна тисяча триста п`ятнадцять) грн 36 коп судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М.М. Кірічук