Справа № 646/12289/25 
№ провадження 2/646/639/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2026 року       м.Харків
Основ`янський районний суд міста Харкова
в складі : головуючого - судді Білінської О.В.,
за участі секретаря судового засідання – Дзябченко К.С.,
представника позивача – адвоката Василенко Н.М.,
представника відповідача – адвоката Бреславець М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Тетяна Анатоліївна, ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, 
встановив:
Представник позивача – адвокат Василенко Н.М. звернулась до суду з уточненим позовом, в якому просить суд витребувати із володіння ОСОБА_2 автомобіль марки NISSAN ROGUE, 2015 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 передати автомобіль марки NISSAN ROGUE, 2015 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .
Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1 з 04.08.2020 є власницею автомобіля NISSAN ROGUE, д.р.з. НОМЕР_2 . Вказаний транспортний засіб був зареєстрований за ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з суб`єктом господарювання, в ТСЦ МВС № 6341 та видане свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 . 20.04.2022 року, у зв`язку з повномасштабним незаконним вторгненням військ рф на територію України, позивач разом з дітьми виїхала з України та знаходиться під тимчасовим захистом ЄС. Належний їй автомобіль залишився в м. Харкові. 25.08.2025 року ОСОБА_1 приїхала у відпустку до м. Харкова, та 29.08.2025 року звернулася з заявою до РСЦ ГСЦ 6350 МВС в Харківській області про видачу інформації щодо свого автомобіля. 04.09.2025 Територіальним сервісним центром № 6350 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях повідомлено, що, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 04 вересня 2025 року, транспортний засіб NISSAN ROGUE, 2015 року випуску, VIN - НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 03 серпня 2023 року № 6350/2023/3972541, в ТСЦ МВС № 6350. На підтвердження проведеної реєстраційної дії надано копію договору купівлі-продажу від 03 серпня 2023 року № 6350/2023/3972541, копію довіреності на розпорядження автомобілем від 25.07.2023 року та копію довіреності від 30.07.2025 року. Як вбачається з наданих ТСЦ МВС № 6350 копій документів, належний на праві власності ОСОБА_1 автомобіль NISSAN ROGUE, д.р.з. НОМЕР_2 , 03.08.2023 року був проданий ОСОБА_4 ОСОБА_2 за суму 49000 гривень. ОСОБА_4 діяв на підставі довіреності на розпорядження автомобілем , виданої 30.07.2023 року ОСОБА_3 на ім`я трьох осіб, у числі яких був ОСОБА_4 , посвідченої приватним нотаріусом ХМНО Морозом В.М. У свою чергу, вказана довіреність видана на підставі довіреності на розпорядження автомобілем з правом передоручення, виданої 25.07.2023 року ОСОБА_1 ОСОБА_3 , посвідчена приватним нотаріусом ХМНО Луніною Т.А., реєстровий номер 784. Довіреність на розпорядження автомобілем від 25.07.2023 року ОСОБА_1 нікому не видавалась, зокрема і ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 у цей період була за кордоном і не знаходилася на території України, що підтверджується даними Державної прикордонної служби України. ОСОБА_1 не мала намір продавати указаний автомобіль та не зверталися до нотаріуса, ніяких документів на продаж автомобіля не підписувала, коштів від продажу автомобіля не отримувала. У зв`язку з викладеним, представник ОСОБА_1 звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.
Представник відповідача подала відзив, в якому просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, пояснила, що 03.08.2023 відповідачем було придбано автомобіль NISSAN ROGUE, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного у встановленому законом порядку в ТСЦ МВС № 6350. На момент придбання автомобілю транспортний засіб був зареєстрований у встановленому порядку, продавець діяв на підставі належним чином оформленої довіреності, будь-які обмеження, арешти чи спори щодо автомобіля були відсутні, у відповідача не було і не могло бути сумнівів щодо законності відчуження майна, таким чином, відповідач відповідав критеріям добросовісного набувача. Так, спірний автомобіль вибув з володіння позивача на підставі правочинів, які судовим рішення не визнано недійсними та документів, підроблення яких не доведено; будь-які докази, які б підтверджували фіктивність/ недостовірність довіреностей, не надано.
Ухвалою судді Основ`янського районного суду міста Харкова Білінської О.В. від 09.12.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою суду від 10.02.2026 року витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Луніної Т.А. належним чином завірені копії документів, які стали підставою для посвідчення довіреності ОСОБА_1 , виданої 25.07.2023 року, ОСОБА_3 , реєстровий номер 784; витребувано з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях ( Філія ГСЦ МВС) завірені належним чином копії документів, на підставі яких здійснювалось оформлення права власності та всі реєстраційні дії щодо транспортного засобу NISSAN ROGUE, 2015 року випуску, VIN № НОМЕР_1 , колір сірий з 04.08.2020 року по теперішній час і здійснювалась державна реєстрація таких дій (довідки-рахунки, договори-купівлі-продажу, заяви про зняття з обліку та постановку на облік транспортного засобу, експертні висновки тощо); закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву, просила її задовольнити, зазначила, що, у зв`язку з повномасштабним вторгненням військ рф на територію України, 20.04.2022 року позивач разом з дітьми виїхала з України, автомобіль, реєстраційні документи на нього та ключі залишила колишньому чоловіку. Так, автомобіль вибув з володіння позивача без її згоди, довіреність від 25.07.2023 року на право розпорядження транспортним засобом позивач не підписувала, оскільки перебувала за кордоном.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказала, що позов ґрунтуєтьсян а припущеннях.
Позивач, відповідач, треті особи у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Причину неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, пояснень, до суду не надали.
Заслухавши учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.
З відповіді Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) на адвокатський запит від 14.10.2025 вбачається, що, відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, легковий автомобіль NISSAN ROUGUE, 2015 року випуску, об`єм двигуна 2488 см. куб., вперше зареєстрований на території України 26.06.2020, як привезений з-за кордону по посвідченню митниці, за ОСОБА_5 , в ТСЦ 6349. 04.08.2020 вказаний транспортний засіб перереєстрований за ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з суб`єктом господарювання, в ТСЦ 6341. 
На виконання ухвали суду від 10.02.2026 року, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Луніною Т.А. надано копію довіреності від 25.07.2023 року, № 784, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цією довіреністю уповноважує ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бути її представником перед фізичними та юридичними особами, в усіх державних, громадських, господарських та інших органах і організаціях незалежно від підпорядкування і форм власності і галузевої належності, в тому числі у відповідних органах Державтоінспекції, Національної поліції, територіальних сервісних центрах з питань, пов`язаних з експлуатацією та розпорядженням (продати, обміняти) належним мені на праві власності транспортним засобом марки та моделі NISSAN ROGUE, 2015 року випуску, Тип ТЗ: загальний легковий-загальний універсал-в, колір - сірий, Номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований ТСЦ 6341, дата реєстрації 04.08.2020 року, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого тим же ТСЦ 6341 тоді ж. Довіреність видана строком дії на один рік та дійсна до двадцять п`ятого липня дві тисячі двадцять четвертого року (включно), з правом передоручення повноважень та з правом виїзду за кордон в будь-яку країну світу, переміщатися на транспортному засобі по території України та за кордоном, (з правом оформлення відповідного свідоцтва про реєстрацію ТЗ). Реєстраційний запис внесено до Єдиного реєстру довіреностей, витяг якого наданий нотаріусом. 
На виконання ухвали суду від 10.02.2026 року, Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) надано копії документів, що підтверджують перереєстрацію транспортного засобу NISSAN ROGUE. 
Зокрема, надано копію довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Морозом В.М. 13.07.2023 року № 1315, з якої вбачається, що ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , діє за довіреністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Тетяною Анатоліївною 25.07.2023 року за реєстром № 784, цією довіреністю уповноважує незалежно один від одного: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , або ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , або ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , бути представниками перед фізичними та юридичними особами, в усіх держаних, громадських, господарських та інших органах і організаціях незалежно від підпорядкування і форм власності 1 галузевої належності, в тому числі у відповідних органах Державтоінспекції, Національної поліції, територіальних сервісних центрах з питань, пов`язаних з експлуатацією та розпорядженням (продати, обміняти) транспортним засобом: марки та моделі NISSAN ROGUE, рік випуску 2015, двигун об`ємом 2488, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_4 , тип ТЗ-загальний легковий універсал-в, реєстраційний номер НОМЕР_7 , зареєстрований у ТСЦ 6341 04.08.2020 року, на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , видане тим же Центром тоді ж.
Крім того, надано договір купівлі продажу транспортного засобу 6350/2023/3972541 від 03.08.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 (продавець), в особі ОСОБА_4 , який діє на підставі доручення продавця, передала у власність покупця ОСОБА_2 транспортний засіб, NISSAN ROUGUE, 2015 року випуску.
Позивач вказує, що довіреність від 25.07.2023 року не видавала та не підписувала, оскільки в цей час перебувала за кордоном. На підтвердження вказаних відомостей надає відповідь на запит Адміністрації Державної прикордонної служби.
Так, Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, за результатами розгляду та, відповідно до пунктів 12, 15 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» (далі – База даних), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 № 614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2022 за № 1319/38655, надіслано витяг з наявною у цій Базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у період з 01.01.2022 по 02.09.2025 (станом на 13:25) громадянином України. Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у пункті пропуску Шегині 20.04.2022 року перетнула кордон України у напрямку – виїзд; в`їхала на територію України 20.12.2023 року у пункті пропуску Грушів.
Таким чином, станом на дату укладення довіреності від 25.07.2023 року, позивач перебувала за межами території України.
ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_1 подала до Харківського РУП №3 06.10.2025 року заяву від про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 . Відомості за зазначеним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Дізнання у зазначеному кримінальному провадженні проводить старший дізнавач сектору дізнання Харківського РУП №3.
Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Отже, за загальним правилом саме власнику належить правомочність вчинення правочинів, спрямованих на розпорядженням його майном (пункт 99 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2020 у справі № 826/20221/16).
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша та друга статті 321 ЦК України).
Відповідно до статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо: 1) воно було продане або передане у власність у порядку, встановленому для виконання судових рішень; 2) воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна.Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18) сформульовано, що предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Власник може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, котра є останнім набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене, та без визнання попередніх угод недійсними.
Велика Палата Верховного Суду та Верховний Суд неодноразово висновували, що у спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна у власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих доказів. Тобто можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно) (постанову Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19).
У разі, якщо спірне нерухоме майно надалі відчужене за відплатним договором, і сторона цього договору не знала і не могла знати про відсутність у продавця права його відчужувати, у зв`язку із чим така особа є добросовісним набувачем, спірне нерухоме майно також може бути витребуване його власником відповідно до пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України, оскільки таке майно вибуло з володіння власника (законного володільця) не з його волі (за неукладеним правочином). Наведене також узгоджується з положеннями статті 330 ЦК України, згідно з якими, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Крім цього, необхідно враховувати, що позивач з дотриманням правил статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння кінцевого набувача (п. 146-148 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі № 204/8017/17 (провадження № 14-29цс23).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спірний транспортний засіб вибув з володіння позивача не з її волі, що з достовірністю встановлено сукупністю досліджених вище обставин. Так, позивачем довіреність на розпорядження автомобілем від 25.07.2023 року не видавалась та об`єктивно не могла бути підписана, оскільки з 20.04.2022 по 20.12.2023 року позивач перебувала за межами території України, що підтверджується відомостями з Бази даних щодо перетину державного кордону України. 
З огляду на те, що спірний транспортний засіб вибув з володіння позивача не з її волі, він може бути витребуваний власником, відповідно до пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги про витребування з чужого незаконного володіння відповідача транспортного засобу є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
В іншій частині заявлених вимог, а саме: щодо зобов`язання відповідача передати спірний автомобіль, суд відмовляє за їх безпідставністю, оскільки порушені майнові права позивачки повністю захищаються відповідно до ст. 388 ЦК України, за рахунок віндикації, та тягнуть за собою передачу відповідачем позивачу автомобіля.
Положеннями частини 8 статті 158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів скасування забезпечення позову не надходило, заходи забезпечення позову, вжиті, відповідно до ували Основ`янського районного суду м. Харкова від 08.12.2025 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили.
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру - витребування майна із володіння відповідача, в розмірі 4030,00 грн. та 484,48 гривень за подання заяви про забезпечення позову, які, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК, суд стягує з відповідача на користь позивача.
Крім того, позивачем при зверненні до суду з позовною заявою сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру - зобов`язання відповідача передати автомобіль, у розмірі 1211,20 грн., який стягненню з відповідача не підлягає, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову в цій частині. 
Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265,280,282 ЦПК України, 
у х в а л и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Тетяна Анатоліївна, ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння - задовольнити частково.
Витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_8 ) автомобіль марки NISSAN ROGUE, 2015 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ).
В задоволенні позовних вимог в іншій частині – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у загальному в розмірі 4514,48 грн.
Заходи забезпечення позову, які вжиті ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 08.12.2025 року, якою накладено арешт на транспортний засіб NISSAN ROGUE, 2015 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) VIN № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_8 ); заборонено ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_8 ) та іншим особам здійснювати будь-які дії пов`язані з відчуженням, зняттям з обліку, переобладнанням, реконструкцією, переуступленням права вимоги, здачею в оренду, прокат чи безкоштовне користування, заставою майна, майнових прав на транспортний засіб NISSAN ROGUE, 2015 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) VIN № НОМЕР_1 , продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.
Учасники по справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
Третя особа:Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Тетяна Анатоліївна, 61058, м. Харків, вул. Данилевського, буд. 22;
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ,РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_4 .

Суддя       О.В. Білінська