ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року | Справа №160/23378/26

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 

УСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач І, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – відповідач ІІ, ГУ ПФУ в Одеській області), з такими вимогами: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка полягає у не застосуванні при призначенні та розрахунку нового виду пенсії (пенсії за віком) ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (а саме за 2017, 2018, 2019 роки), що передують 2020 року, у якому позивачка звернулася до відповідача за призначенням пенсії за віком; 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №912280122454 від 10.07.2026 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 09.07.2026 (дати звернення позивачки до відповідача 1 з заявою про перерахунок пенсії за віком) здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням при перерахунку пенсії позивачки показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (а саме за 2017, 2018, 2019 роки), що передують 2020 року, у якому позивачка звернулася до відповідача 1 з питання її переведення на новий вид пенсії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила таке. 
30.10.2010 було призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення". Вказана обставина підтверджена у листі відповідача від 30.04.2026, вихідний №52294-33941/Ю-01/8-0400/26. 
09.07.2020 звернулась до відповідача 1 з заявою про перехід на інший вид пенсії - пенсію за віком.
09.07.2020 позивача переведено з пенсії за вислугу років, що була призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
24.03.2026 ОСОБА_1 звернулась до відповідача 1 із заявою, в якій прохала направити письмову відповідь, у якій надати: розгорнутий розрахунок розміру пенсії позивачки, призначеної їй при переведенні з пенсії за вислугою років на пенсію за віком; розрахунок середньомісячного заробітку, врахованого при переведенні позивачки з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.
07.05.2026 на адресу позивача надійшов лист відповідача І від 30.04.2026, вихідний номер 52294-33941/Ю-01/8-0400, з якого, як вона зазначає, що дізналась про порушення її права, яке полягає у застосуванні при розрахунку пенсії позивачки показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (а саме за 2014, 2015, 2016 роки), що передують 2017 року, у якому позивачці проведено осучаснення (перерахунок) пенсії. При цьому, під час переведення позивачки на новий вид пенсії та розрахунку її розміру відповідачем І не було застосовано показники середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (а саме за 2017, 2018, 2019 роки), що передують 2020 року, у якому позивачка звернулася до відповідача І з питання її переведення на новий вид пенсії, що є порушенням вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії відповідачем І було обраховано за три роки – 2014, 2015, 2016. Вказані обставини підтверджуються листом відповідача І від 30.04.2026 р., вих. №52294- 33941/Ю-01/8-0400/26, який було надано на звернення позивача від 24.03.2026, а також відомостями, роздрукованими з електронного кабінету пенсіонера, що розміщений на офіційному сайті Пенсійного фонду України за посиланням https://portal.pfu.gov.ua/sidebar/Templates/PensFile.
Як стверджує позивач, із вказаних правовідносин чітко вбачається, що їй було призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення", а 09.07.2020 її було переведено інший вид пенсії - пенсію за віком, яку було призначено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за призначенням якої позивач звернулася вперше.
07.07.2026 ОСОБА_1 звернулася до відповідача І із заявою про перерахунок пенсії за віком із застосуванням при розрахунку пенсії показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (а саме за 2017, 2018, 2019 роки), що передують 2020 року, у якому вона звернулася до відповідача за призначенням пенсії за віком. Вказана заява була розглянута в порядку екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.
10.07.2026 другим відповідачем було прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії мотивуючи тим, що при розрахунку пенсії була врахована заробітна плата за 2014-2016 роки, яка була проіндексована відповідно до частини 2 статті 42 Закону 1058-IV.
Позивач вважає рішення №912280122454 від 10.07.2026 та бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області протиправними та такими, що порушують її права на належний розмір грошового забезпечення. 
02.09.2026 від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечував щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі у зв`язку із необґрунтованістю та безпідставністю, виходячи з такого. 
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії за віком. 
За заявою від 09.07.2020 останній проведено перерахунок пенсії перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Оскільки ОСОБА_1 30.06.2010 отримувала пенсію за вислугу років, то при розрахунку пенсії за віком врахована заробітна плата за 2014-2016 роки — 3764,4 грн, проіндексована згідно частини 2 статті 42 Закону.
Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області, за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 912280122454 від 10.07.2026 про відмову у перерахунку пенсії за віком.
Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (зі змінами) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяли на дату призначення пенсії. Також можуть, за наявності, надаватися додаткові документи, що не були подані при первинному призначенні пенсії або документи про обставини, що впливають на розмір пенсії.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З 01.03.2019, з 01.05.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024, з 01.03.2025 та з 01.03.2026 розмір пенсії позивача проіндексований на коефіцієнти 1,17, на 1,11, на 1,11, на 1,14, на 1,97, на 1,0796 на 1,115 та на 1,121 відповідно.
Відповідно до статті 27 Закону №1058 розмір пенсії за віком визначається залежно від середньомісячного заробітку та коефіцієнту страхового стажу, обчислених за нормами статей 24 та 40 Закону № 1058-IV. Пенсія позивачу обчислена з урахуванням норм пенсійного законодавства. У випадку позивача має місце переведення з одного виду пенсії на інший. На думку представника відповідача, застосуванню до даних правовідносин підлягає п. 4-3 Розділу ХV Закону №1058 (у редакції чинній з 01.10.2017).
Представник відповідача звертає увагу суду, що при вирішенні спірного питання слід розмежовувати «право на призначення пенсій» та «право на переведення пенсії» та враховувати, що право на призначення пенсії може бути використано лише один раз, яке особа самостійно та добровільно обирає при звернені до органів Пенсійного фонду з відповідною заявою. «Право на переведення пенсії» є похідним від «права на призначення пенсії» та може бути використане особою лише після використання «права на призначення пенсії» та лише за умови, що переведення буде здійснено на пенсію іншого її виду. 
Представник відповідача вважає, що оскільки позивач вже отримував пенсію за вислугу років, обчислену відповідно до Закону №№ 1058-IV, підстави для повторного призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та визначення її розміру з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, відсутні.
07.09.2026 від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке. 
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні з 30.06.2010 та до 08.07.2020 отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ “Про пенсійне забезпечення”.
На підставі заяви від 09.07.2020 ОСОБА_1 було переведено на пенсію за віком відповідно до норм Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
07.07.2026 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління із заявою щодо перерахунку пенсії за віком через зміну надбавки (із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2017-2019 роках). Заява позивача та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 912280122454 від 10.07.2026 ОСОБА_1 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії за віком.
Під час переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком з 09.07.2020 була застосована середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях національної економіки, за 2014 - 2016 роки із застосуванням коефіцієнті збільшення в 1,17, 1,11 — 4888,83 грн (3764,40 грн х 1,17* 1,11= 4888,83 грн). Середню заробітну плату позивача в розмірі 6495,84 грн розраховано з урахуванням заробітної плати за періоди з 01.11.1991 по 31.10.1996 та за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.07.2000 по 30.06.2010. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації становить 1,32871. Страховий стаж позивача, обрахований по 31.05.2020, становить 43 роки 06 місяців 4 дні. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1 % становить 0,43500. Відповідно до протоколу перерахунку пенсії з 01.08.2020 загальний розмір пенсії за віком, з урахуванням доплати за понаднормовий стаж (23 роки) - 247,02 грн, становив 3072,71 грн (6495.84 грн* 0,43500 = 2825,69 грн).
Представник відповідача вважає, що виходячи з норм чинного законодавства, відсутні підстави для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки при перерахунку пенсії (переведені на інший вид пенсії).
Судом по справі вчинено наступні процесуальні дії:
- ухвалою суду від 24.08.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов такого.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є пенсіонером за віком, про що свідчить відповідне пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 від 14.09.2022. 
Згідно із розпорядженням 122454 від 10.09.2010 позивачу було призначено пенсію з 30.06.2010 за вислугою років. 
24.03.2026 позивач звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою від 24.03.2026 із проханням надати інформацію та розрахунки за пенсійною справою. 
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області листом від 30.04.2026 52294-33941/Ю-01/8-0400/26 було повідомлено позивача, зокрема про те, що з 30.06.2010 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення” (далі - Закон № 1788) за нормами Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі – Закон № 1058). Під час призначення пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, в розмірі 1650,43 грн. Розмір пенсії станом на 30.06.2010 складав 936,45 грн. Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» за документами пенсійної справи з 01.10.2017 проведено осучаснення пенсії (перерахунок) виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн). Частиною третьою статті 45 Закону № 1058 передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. На підставі заяви з 09.07.2020 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.
Згідно із рішенням № 912280122454 від 13.07.2020 ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії та призначено пенсію з 09.07.2020 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Судом встановлено, що позивач звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області засобами поштового зв`язку із заявою від 02.07.2026, в якій просила здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням при розрахунку пенсії показника середньої заробітної плати Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (а саме за 2017, 2018, 2019 роки), що передують 2020 року, у якому позивач звернулася за призначенням нового виду пенсії - пенсії за віком.
Вказана заява була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії від 10.07.2026 № 912280122454 (далі – рішення від 10.07.2026 № 912280122454).
Зі змісту рішення від 10.07.2026 № 912280122454 вбачається, що розглянувши заяву від 07.07.2026 № 702 ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії за віком через зміну надбавки (із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2017-2019 роках) згідно Закону №1058-IV у перерахунку пенсії відмовлено. Аналізуючи матеріали електронної пенсійної справи встановлено, що ОСОБА_1 з 30.06.2010 по 08.07.2020 отримувала пенсію за вислугу років, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За заявою від 09.07.2020 проведено перерахунок пенсії перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки ОСОБА_1 30.06.2010 отримувала пенсію за вислугу років, то при розрахунку пенсії за віком врахована заробітна плата за 2014-2016 роки — 3764,40 грн, проіндексована згідно частини 2 статті 42 Закону. Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області прийнято рішення № 912280122454 від 10.07.2026 про відмову у перерахунку пенсії за віком. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Статтею 1 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Положеннями статті 9 Закону №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ст. 10 Закону №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Відповідно до ст. 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.
Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону №1058-ІV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.
Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.
Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частини третьої статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою: Зд=Д/Тх-100%, де Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.
У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.
При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у пунктах 8, 13 і 14 статті 11 цього закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Згідно із частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Відтак, наведені приписи свідчать про те, що лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 30.06.2010, а з 09.07.2020 позивачу виплачується пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що не заперечується сторонами. 
Отже, суд відмічає, що за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше.
Позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Суд зазначає, що Верховний Суд у подібних правовідносинах неодноразово висловлював правову позицію щодо того, що у випадку, якщо особа, яка вже отримує пенсію за одним законом виявила бажання отримувати пенсію, право на яку визначене іншим законом, то має місце саме призначення пенсії, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно із частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №127/7522/17, від 18 серпня 2020 року у справі №263/6611/17.
Таким чином, на переконання суду, в даному випадку має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно частини 3 статті 45 Закону №1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно при призначенні позивачу пенсії за віком застосував показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески та який враховано для обчислення пенсії за 2017, 2018, 2019 роки. 
Аналіз застосованих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області підзаконних нормативно-правових актів при прийнятті рішення від 10.07.2026 № 912280122454 свідчить, що вони суперечать положенням норм діючих законів, які регламентують пенсійне забезпечення позивача, відтак вони безпідставно були прийняті до уваги відповідачем при вирішенні питання щодо відмови у перерахунку пенсії за віком.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що спірне рішення є таким, що не відповідає критеріям визначеним частиною другою статті 2 КАС України, дотримання яких перевіряє адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, внаслідок чого підлягає скасуванню.
Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд зазначає таке.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У постанові КАС ВС по справі №500/1216/23 від 08 лютого 2024 року було зазначено, що у справі, яка розглядається суди встановили, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ у Волинській області, рішенням якого ОСОБА_1 з 11.01.2023 призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, при обчисленні якої застосовано показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016. Тож, дії зобов`язального характеру щодо проведення позивачу нарахування призначеної йому пенсії за віком згідно із Законом №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки, має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що призначив позивачу пенсію, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ Волинської області, у зв`язку із чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення. Тому було ухвалено рішення скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2020, 2021, 2022 роки, із ухваленням в цій частині нового рішення - про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2020, 2021, 2022 роки.
Відтак, дії зобов`язального характеру щодо перерахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки за 2017, 2018, 2019 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2020 рік) має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким в даному випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. 
З урахуванням наведеного вище, а також з огляду на приписи Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 відсутні правові та фактичні обставини для покладання на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вчинення дій зобов`язального характеру, оскільки компетентним органом є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.
У даному випадку належним відповідачем у частині позовних вимог зобов`язального характеру є саме Головне управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, а не Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у зв`язку з чим позовні вимоги звернуті до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задоволенню не підлягають.
За встановлених в цій справі обставин, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача, який у повній мірі сприятиме їх відновленню, є:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10.07.2026 № 912280122454 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.07.2026, з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2017, 2018, 2019 роки.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За встановлених у справі обставин, з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із обранням належного та ефективного способу захисту порушених прав позивача.
Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з матеріалами справи позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2129,92 грн.
З огляду на часткове задоволення позовних вимог, сума судового збору в розмірі 1064,96 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області пропорційно до задоволених вимог. Інша сума судового збору в розмірі 1064,96 відшкодуванню на користь позивача не підлягає. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ: 21910427, місцезнаходження: Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул.Набережна Перемоги, будинок 26), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ: 20987385, місцезнаходження: Одеська обл., м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10.07.2026 № 912280122454 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 . 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.07.2026, з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2017, 2018, 2019 роки.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 копійок). 
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.О. Кисельова