Справа № 685/881/26
Провадження № 2-о/685/45/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2026 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі 
головуючого судді Самойловича А.П., 
за участі секретаря Лаган В.В.,
заявниці ОСОБА_1 ,
її законної представниці ОСОБА_2 та
представниці адвоката Семченко Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Теофіполь цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_2 , поданої в інтересах малолітньої ОСОБА_1 , заінтересованими особами є ОСОБА_3 , Теофіпольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про встановлення факту батьківства, 

В С Т А Н О В И В :
04 серпня 2026 року адвокат Семченко Г.С. в інтересах ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою встановити факт, що ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Кривий Ріг Саксаганського району Дніпропетровської області, є батьком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також внести зміни до актового запису за №958, складеного 30 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, про народження ОСОБА_1 , громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши у графі «Батько» замість « ОСОБА_5 » громадянин України, вказати « ОСОБА_4 », громадянин України.
Заяву обґрунтовувала тим, що ОСОБА_4 проживав у селищі Теофіполь Хмельницької області, а у 2009–2010 роках працював у місті Ялта Автономної Республіки Крим. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , також проживала на території Хмельницької області та у 2010 році разом із тіткою виїхала до міста Ялта Автономної Республіки Крим з метою працевлаштування. Саме там заявниця та ОСОБА_4 познайомилися, між ними склалися близькі особисті стосунки, після чого вони почали спільно проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та спільний побут. Їхні фактичні сімейні відносини тривали близько трьох-чотирьох років. Під час спільного проживання, ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася донька — ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 30 грудня 2013 року. Після народження дитини сторони ще певний час проживали разом, однак приблизно через три місяці їхні сімейні стосунки погіршилися, у зв`язку з чим у 2014 році ОСОБА_2 разом із донькою повернулася до села Лютарівка Хмельницького району Хмельницької області. Згодом ОСОБА_4 також повернувся до селища Теофіполь. Упродовж життя ОСОБА_4 визнавав ОСОБА_1 своєю донькою, ніколи не заперечував свого батьківства та відкрито повідомляв про це своїм родичам, друзям, знайомим і колегам. Факт батьківства ним не приховувався та не ставився під сумнів ні самим ОСОБА_4 , ні його близьким оточенням. Незважаючи на те, що після припинення спільного проживання з матір`ю дитини він проживав окремо, ОСОБА_4 підтримував постійний зв`язок із донькою, цікавився її здоров`ям, навчанням, розвитком та повсякденним життям, регулярно спілкувався з нею та брав участь у її вихованні. Крім того, ОСОБА_4 систематично надавав матеріальну допомогу на утримання доньки, забезпечував її продуктами харчування, одягом, взуттям, необхідними речами, брав участь у придбанні товарів для дитини та в міру своїх можливостей забезпечував її потреби. Таким чином, поведінка ОСОБА_4 свідчила про послідовне та добровільне визнання ним свого батьківства, що підтверджувалося не лише його словами, а й фактичним ставленням до дитини, участю у її вихованні, матеріальному забезпеченні та підтриманні сімейних відносин із донькою. На момент державної реєстрації народження дитини шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрований не був, а спільної заяви батьків про визнання батьківства до органу державної реєстрації актів цивільного стану подано не було. У зв`язку із цим державна реєстрація народження дитини була проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, а відомості про батька внесені зі слів матері.
Необхідність встановлення факту батьківства має для заявниці та її малолітньої доньки істотне юридичне значення, оскільки необхідне для офіційного підтвердження походження дитини від її померлого батька, збереження правового зв`язку між батьком і дитиною, а також між дитиною та родиною її батька, внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини та реалізації передбачених законом прав, що виникають у зв`язку зі смертю батька. Основною метою звернення до суду із даною заявою є реалізація заявницею в інтересах своєї малолітньої доньки права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника та спадкових прав, після смерті її батька — ОСОБА_4 .
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та пояснила, що з татом спілкувалися по телефону і бачилися, коли той приїжджав до них. 
В судовому засіданні законна представниця – матір заявниці ОСОБА_2 не заперечила проти заявлених вимог, оскільки ОСОБА_1 дійсно є дочкою ОСОБА_4 , зазначила, що з метою працевлаштування у 2010 році виїхала до м. Ялта Автономної Республіки Крим, де й познайомилася з ОСОБА_4 , після чого почали спільно проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство та спільний побут близько трьох-чотирьох років, а під час їхнього спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася донька – ОСОБА_1 . Після народження дитини вони ще певний час проживали разом, потім стосунки погіршилися і вона разом із донькою повернулася до с. Лютарівка Хмельницького району Хмельницької області, а згодом до селища Теофіполь повернувся і ОСОБА_4 , який підтримував постійний зв`язок зі своєю донькою, в міру своїх можливостей забезпечував матеріально, цікавився її здоров`ям, навчанням, розвитком та повсякденним життям. 
Представниця заявниці – адвокат Семченко Г.С. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та додатково пояснила, що на момент державної реєстрації народження дитини питання щодо юридичного оформлення батьківства між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 врегульоване не було, у зв`язку з чим державна реєстрація народження дитини була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України — зі слів матері. 
Представниця заінтересованої особи – Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Лазаренко Т.В., належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та відзив, у якому зазначає, що згідно ч. 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (Далі Закон № 1058-IV), пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Зазначає також, що оцінка доказів щодо встановлення факту батьківства, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є виключно компетенцією суду, що розглядає справу, а також просить врахувати доводи головного управління при ухваленні судового рішення. 
Представник заінтересованої особи Теофіпольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подали клопотання про розгляд справи у відсутності представника відділу, у зв`язку із професійною завантаженістю працівників відділу, у винесенні рішення покладаються на розсуд суду.
Заінтересована особа ОСОБА_3 , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи, в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, у якій повідомила суд про те, що не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_2 , поданої в інтересах малолітньої ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства та підтверджує, що ОСОБА_1 є дочкою її сина ОСОБА_4 та, відповідно її онукою. Розгляд справи просить проводити за її відсутності, оскільки прибути в судове засідання немає можливості у зв`язку з похилим віком та станом здоров`я. Також у заяві просить долучити до матеріалів справи її нотаріально засвідчену заяву від 26.08.2026 року, у якій вона повідомляє, що не заперечує проти задоволення вищезазначеної заяви та цією заявою підтверджує, що визнає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , своєю онукою, єдиною дочкою її померлого сина ОСОБА_4 . Повідомила також у заяві, що за життя ОСОБА_4 визнавав ОСОБА_6 своєю донькою, любив її, піклувався про неї, брав участь у її утриманні, вихованні та розвитку, знайомив її з родинним колом по своїй (батьківській) лінії.
Заслухавши пояснення заявниці, її законної представниці, представниці та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір`ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття.
Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст.135 СК України.
Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.
В п. 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
У відповідності до п.9 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.
Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).
Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.
Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).
Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.
Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 30 грудня 2013 року, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_1 , батьками якої зазначені – ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .
Відомості про батька до актового запису внесені зі слів матері, ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 30 грудня 2013 року № 00013253191.
Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно 01 грудня 1994 року Теофіполь, відділом реєстрації актів громадянського стану, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 у смт Теофіполь Хмельницької області. Батьком ОСОБА_4 був ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 на території Республіки Казахстан у м.Атирау, що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_5 , виданим 22.02.2006 року Міським управлінням юстиції м. Атирау з офіційним його перекладом з казахської на українську мову перекладачем ОСОБА_8 , справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новіковою Люциною Вікторівною. Матір`ю ОСОБА_4 зазначена ОСОБА_3 .
Відповідно до сповіщення сім`ї № 28 від 26 червня 2026 року № 8/2738 ІНФОРМАЦІЯ_11 , яке надійшло на адресу ОСОБА_3 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_6 , матрос ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відданий військовій присязі на вірність Українському народу, перебуваючи у щорічній основній відпустці помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в Комунальному некомерційному підприємстві «Криворізька міська лікарня № 2» внаслідок отриманих травм у ДТП поблизу населеного пункту Саївка П`ятихатського району Дніпропетровської області. 
Судом також встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 07 липня 2026 року Теофіпольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кривий Ріг, район Саксаганський, Дніпропетровської області.
ОСОБА_4 під час проходження військової служби систематично надавав матеріальну допомогу на утримання доньки, що підтверджується витягом про надходження коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 за 2025–2026 роки.
Свідок ОСОБА_9 , 1971 року народження, яка проживає по АДРЕСА_2 в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_4 за життя стверджував, що ОСОБА_1 є його донькою та сумнівів у цьому у неї немає. Крім цього, вказала, що бабуся ОСОБА_10 також визнає її донькою свого сина ОСОБА_4 та своєю онукою, з якою вона підтримує зв`язок та спілкується. 
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису про шлюб № 0059765433 від 15 липня 2026 року, ОСОБА_4 не перебував у зареєстрованому шлюбі, та інших дітей не мав. 
Особливо вагомим письмовим доказом визнання ОСОБА_4 свого батьківства щодо ОСОБА_1 є його особисте розпорядження на випадок загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги та інших виплат, передбачених законодавством, від 12 вересня 2025 року № 1086, копію якого надано військовою частиною НОМЕР_6 листом від 24 липня 2026 року № 58/16258 у відповідь на адвокатський запит ОСОБА_11 . У зазначеному особистому розпорядженні ОСОБА_4 власноруч визначив осіб, між якими у разі його загибелі (смерті) підлягають розподілу належна від держави одноразова грошова допомога, а також будь-які інші виплати, передбачені законодавством на день його смерті. Зокрема, він зазначив ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , її адресу проживання та визначив їй 60 відсотків одноразової грошової допомоги. ОСОБА_3 та ОСОБА_9 у цьому ж розпорядженні визначено по 20 відсотків одноразової грошової допомоги. Особисте розпорядження було складене та особисто підписане ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12 , тобто за його життя та задовго до смерті. Справжність підпису ОСОБА_4 засвідчена командиром військової частини НОМЕР_6 . Визначення ОСОБА_1 серед найближчих осіб із зазначенням її повних персональних даних та надання їй найбільшої частки одноразової грошової допомоги свідчить про усвідомлене, добровільне та послідовне визнання ОСОБА_4 ОСОБА_1 своєю донькою.
Окрім того, факт батьківства померлого ОСОБА_4 та заявниці ОСОБА_1 , підтверджується фотографіями, оглянутими в ході судового засідання, з яких видно, що дитина має виражену зовнішню схожість із ОСОБА_4 .
Таким чином, дослідивши надані заявником докази, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 , подана в інтересах малолітньої ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню, оскільки встановлено юридично значимі обставини, такі як: спільне проживання і ведення спільного господарства ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ; спільне виховання дитини; спільне утримання дитини батьками, вирішення усіх її проблем, а також зазначення ОСОБА_4 у особистому розпорядженні на випадок його загибелі (смерті) ОСОБА_1 , як особи, якій визначив 60 відсотків одноразової грошової допомоги, та визнання ОСОБА_4 дитини та свого батьківства.
Відповідно до отриманого заявницею у Теофіпольському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00013253191 від 30.12.2013 року, запис про батька у витягу про народження ОСОБА_1 здійснено за прізвищем матері — « ОСОБА_12 ». Ім`я та по батькові батька « ОСОБА_13 » відповідає імені біологічного батька. 
Керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_2 , подану в інтересах малолітньої ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_13 в смт Теофіполь Теофіпольського району Хмельницької області та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Кривий Ріг, район Саксаганський, Дніпропетровської області, є батьком ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянки України, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Ялта Автономної Республіки Крим.
Внести зміни до актового запису № 958 про народження ОСОБА_1 , громадянки України, складеного 30 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, зазначивши ОСОБА_4 , громадянина України, у графі «Батько» замість ОСОБА_5 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне рішення складено 14 вересня 2026 року.

Суддя А.П. Самойлович