ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА

справа № 753/17244/26
провадження № 2/753/14981/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2026 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5а цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
ВСТАНОВИВ:
До Дарницького районного суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 79902378 від 14 листопада 2024 року.
Із позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за договором № 79902378 від 14 листопада 2024 року у розмірі 15 332,72 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням - 3 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10 950,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги - 0,00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 1 382,72 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн.; інфляційні збитки - 0,00 грн.; 3 % річних - 0,00 грн.
Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 листопада 2024 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту кредитодавця укладено договір про споживчий кредит № 79902378. За умовами договору відповідачу було надано кредит у розмірі 3 000,00 грн. строком на 365 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом.
Позивач зазначає, що кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором та перерахував відповідачу кредитні кошти на рахунок/картковий рахунок, однак відповідач належним чином не виконала обов`язок щодо повернення кредиту та сплати платежів за договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Право вимоги за договором № 79902378 від 14 листопада 2024 року, за твердженням позивача, перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на підставі договору про відступлення права вимоги № 06-03/26 від 06 березня 2026 року.
За викладених обставин позивач просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11.08.2026 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 

Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 14 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про споживчий кредит № 79902378.
За умовами пунктів 2.2-2.7 договору відповідачу надано кредит у розмірі 3 000 грн. 00 коп. строком на 365 днів, з 14 листопада 2024 року до 13 листопада 2025 року включно. Дисконтний період становив 14 днів, протягом якого застосовувалася процентна ставка 0,01 % на день, а поточний період становив 351 день зі ставкою 1 % на день.
Договір, графік платежів, інформаційне повідомлення та заява-анкета підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором YmVmNTk2, направленим 14 листопада 2024 року о 12 год. 53 хв. та введеним о 12 год. 57 хв.
Зазначене відповідає статтям 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та статтям 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Електронний договір, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі.
Виконання кредитодавцем своїх зобов`язань підтверджується квитанцією № 43158-18584-57423 від 14 листопада 2024 року, відповідно до якої ТОВ «ЕКО ФІН» перерахувало 3 000 грн. 00 коп. на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , емітовану АТ «Універсал Банк». Цілісність документа про перерахування коштів підтверджена протоколом перевірки електронного підпису.
Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положеннями ч.2 ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
За змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, повернення кредиту або сплати заборгованості суду не надав.
Суд також бере до уваги, що право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача на підставі послідовних договорів факторингу та відповідних реєстрів прав вимоги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідач отримані кошти не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила. Доказів погашення заборгованості або іншого розміру боргу суду не надано.
06 березня 2026 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 06-03/26. Передання реєстру боржників підтверджується відповідними актами приймання-передачі.
У витягу з реєстру боржників за порядковим номером 130 зазначені ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , кредитний договір № 79902378, основний борг 3 000 грн. 00 коп., проценти 10 950 грн. 00 коп. та пеня 1 325 грн. 37 коп.
Оплата за договором відступлення підтверджується платіжною інструкцією від 06 березня 2026 року на суму 439 900 грн. 00 коп. Отже, відповідно до статей 512, 514, 516 ЦК України до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором.
Разом із тим розрахунок заявлених процентів у сумі 10 950 грн. 00 коп. не повністю відповідає погодженим сторонами умовам договору та графіку платежів.
Пунктом 2.9 договору та графіком платежів визначено, що за весь строк кредитування проценти становлять 10 534 грн. 20 коп., з яких 4 грн. 20 коп. нараховуються за перші 14 днів за ставкою 0,01 % на день, а 10 530 грн. 00 коп. за наступний 351 день за ставкою 1 % на день.
Натомість сума 10 950 грн. 00 коп. розрахована за ставкою 1 % на день за всі 365 днів. Належного обґрунтування незастосування погодженої договором дисконтної ставки протягом перших 14 днів позивач не надав. Тому вимога про стягнення процентів є обґрунтованою в сумі 10 534 грн. 20 коп. У стягненні решти процентів у сумі 415 грн. 80 коп. слід відмовити.
Позивач також просить стягнути 1 382 грн. 72 коп. пені, нарахованої з 14 листопада 2025 року в період дії воєнного стану.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, вимога про стягнення 1 382 грн. 72 коп. пені задоволенню не підлягає.
Таким чином, з відповідача належить стягнути 13 534 грн. 20 коп., з яких 3 000 грн. 00 коп. становить заборгованість за тілом кредиту та 10 534 грн. 20 коп. - проценти за користування кредитом. Позов задовольняється на 88,2701 % від заявленої суми.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 662 грн. 40 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з відповідача підлягає стягненню 2 350 грн. 10 коп. судового збору.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року, заявку № 171 від 07 березня 2026 року та витяг з акта № 30 від 11 березня 2026 року. Вартість послуг визначена у сумі 9 000 грн. 00 коп., з яких 3 000 грн. 00 коп. становить усна консультація, а 6 000 грн. 00 коп. - складання позовної заяви.
Вирішуючи питання про розподіл цих витрат, суд ураховує малозначність справи, її розгляд без повідомлення сторін, типовий характер спору і позовної заяви, відсутність судових засідань, ціну позову, обсяг фактично виконаної роботи та часткове задоволення вимог. 
З урахуванням наведеного обґрунтованою сумою витрат суд визначає 3 000 грн. 00 коп., що відповідатиме принципу розумності та пропорційності.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, статтями 207, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, заборгованість за договором № 79902378 від 14 листопада 2024 року в розмірі 13 534 грн. 20 коп. (тринадцять тисяч п`ятсот тридцять чотири гривні 20 копійок), з яких: 3 000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 10 534 грн. 20 коп. - заборгованість за процентами, 2 350 грн. 10 коп. судового збору та 3000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 14.09.2026
Суддя: Комаревцева Л.В.