ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року 
м. Київ

cправа № 904/5540/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області
(суддя - Мілєва І.В.)
від 18.05.2026
та постанову Центрального апеляційного господарського суду 
(головуючий суддя - Вінніков С.В., судді: Левшина Г.В., Висоцький А.М.)
від 24.06.2026

за скаргою Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас"
на дії (бездіяльність) державних виконавців Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 

у справі № 904/5540/25

за позовом Садівничого товариства "Дружба"
до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас"
про зобов`язання застосовувати тариф на централізоване водопостачання, встановлений для населення,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог та ухвалених судових рішень за результатом розгляду справи по суті спору 

1.1. Садівниче товариство "Дружба" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" (далі - ДП "Дніпро-Західний Донбас", відповідач), в якій просило суд зобов`язати ДП "Дніпро-Західний Донбас" застосовувати до правовідносин із Садівничим товариством "Дружба", що оформлені договором від 22.09.2022 №73, тариф на централізоване водопостачання, встановлений для населення.

1.2. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду, у справі №904/5540/25 позов задоволено в повному обсязі. Зобов`язано ДП "Дніпро-Західний Донбас" застосовувати до правовідносин із Садівничим товариством "Дружба", що оформлені договором від 22.09.2022 №73, тариф на централізоване водопостачання, встановлений для населення. 

1.3. На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 та постанови Центрального апеляційного господарського суду у справі №904/5540/25 видані відповідні накази.

2. Короткий зміст скарги на дії державного виконавця та ухвалених судових рішень за результатом її розгляду

2.1. Відповідач подав до суду скаргу на дії (бездіяльність) державних виконавців, в якій просив:
- визнати незаконною та скасувати постанову від 22.04.2026 ВП НОМЕР_1 державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ілінзеєр Наталії Володимирівни за наказом № 904/5540/25, виданим 14.04.2026;
- визнати незаконною та скасувати постанову від 22.04.2026 ВП НОМЕР_2 державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Драгана Олександра Євгенійовича за наказом № 904/5540/25, виданим 14.04.2026;
- визнати незаконною та скасувати постанову від 30.04.2026 ВП НОМЕР_3 державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ілінзеєр Наталії Володимирівни за наказом № 904/5540/25, виданим 24.04.2026.

В обґрунтування скарги відповідач зазначив, що вказаними постановами державним виконавцем незаконно відкриті виконавчі провадження, оскільки, зокрема наказ № 904/5540/25, виданий 24.04.2026, у розумінні господарського процесуального закону та Закону України "Про виконавче провадження" не підлягає примусовому виконанню.

2.2. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2026, у справі №904/5540/25 у задоволенні скарги ДП "Дніпро-Західний Донбас" на дії (бездіяльність) державних виконавців Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відмовлено.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись із ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2026 у справі №904/5540/25 у частині відмови у визнанні незаконною постанови про відкриття виконавчого провадження у справі від 30.04.2026 ВП НОМЕР_4, ДП "Дніпро-Західний Донбас" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові акти скасувати, а справу передати на новий розгляд.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник вказує, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали порушено статті 4, 10, 18 Закону України "Про виконавче провадження", у той час як судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови порушено статтю 16 ЦК України та статтю 10 Закону України "Про виконавче провадження".

Скаржник у поданій касаційній скарзі вказує, що винятковість цієї справи полягає в тому, що оскаржувані рішення прийняті всупереч іншому рішенню у формі ухвали від 15.04.2026 у цій справі, де суд, відмовляючи у роз`ясненні судового рішення, вказав, що рішення суду у даній справі не підлягає примусовому виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадженню».

3.2. Відзив на касаційну скаргу до Суду не надходив.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій, та мотиви, з яких виходили суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень

4.1. На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 у справі №904/5540/25 видано наказ від 14.04.2026 про стягнення з ДП "Дніпро-Західний Донбас" на користь Садівничого товариства "Дружба" витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

На виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2026 у справі №904/5540/25 видано наказ 14.04.2026 про стягнення з ДП «Дніпро-Західний Донбас» на користь Садівничого товариства «Дружба» витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 4 000,00 грн.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 у справі №904/5540/25 видано наказ 24.04.2026 про зобов`язання ДП «Дніпро-Західний Донбас» застосовувати до правовідносин із Садівничим товариством «Дружба», що оформлені договором № 73 від 22.09.2022, тариф на централізоване водопостачання, встановлений для населення.

4.2. Постановою старшого державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Драгана Олександра Євгенійовича від 22.04.2026 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_5 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/5540/25 від 14.04.2026 про стягнення з ДП «Дніпро-Західний Донбас» на користь Садівничого товариства «Дружба» витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 4 000,00 грн.

Постановою державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ілінзеєр Наталії Володимирівни від 22.04.2026 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_6 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/5540/25 від 14.04.2026 про стягнення з ДП "Дніпро-Західний Донбас" на користь Садівничого товариства "Дружба" витрат по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Постановою державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ілінзеєр Наталії Володимирівни від 30.04.2026 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_7 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/5540/25 від 24.04.2026 про зобов`язання ДП «Дніпро-Західний Донбас» застосовувати до правовідносин із Садівничим товариством «Дружба», що оформлені договором № 73 від 22.09.2022, тариф на централізоване водопостачання, встановлений для населення.

4.3. Постановою державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ілінзеєр Наталії Володимирівни від 05.05.2026 ВП № НОМЕР_7 передано виконавчий документ - наказ Господарського суду Дніпропетровської області № 904/5540/25 від 24.04.2026 про зобов`язання ДП «Дніпро-Західний Донбас» застосовувати до правовідносин із Садівничим товариством «Дружба», що оформлені договором від 22.09.2022 № 73, тариф на централізоване водопостачання, встановлений для населення, до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

4.4. Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди виходили з такого:

- накази Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2026 видані щодо стягнення з відповідача грошових коштів, зокрема про стягнення витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. При цьому будь-яких обґрунтувань, в чому полягає порушення державним виконавцем прав та законних інтересів відповідача та / або вимог чинного законодавства відкриттям виконавчих проваджень № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 з примусового виконання вказаних вище наказів від 14.04.2026 скарга відповідача не містить;

- оскільки судове рішення у справі № 904/5540/25 передбачає застосування заходів примусового виконання, регламентованих статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», у державного виконавця були відсутні законні підстави для повернення виконавчого документа на підставі пункту 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»;

- впродовж усього періоду (з 05.03.2026 по 30.04.2026) боржник у добровільному порядку судове рішення не виконував, жодних доказів фактичного застосування тарифу для населення у розрахунках із позивачем чи перерахунку раніше виставлених рахунків суду не надав;

- якби боржник діяв добросовісно і привів свої розрахунки у відповідність до судового рішення відразу після завершення апеляційного перегляду 05.03.2026, у стягувача не виникло б правових підстав та процесуальної потреби для пред`явлення наказу від 24.04.2026 до органів Державної виконавчої служби;

- враховуючи, що відповідачем у добровільному порядку рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 (в частині зобов`язання застосовувати тариф на централізоване водопостачання) протягом тривалого часу виконано не було, Господарським судом Дніпропетровської області з метою захисту прав за законних інтересів позивача 24.04.2026 було видано наказ про зобов`язання ДП «Дніпро-Західний Донбас» застосовувати до правовідносин із Садівничим товариством «Дружба», що оформлені договором від 22.09.2022 № 73, тариф на централізоване водопостачання, встановлений для населення;

- накази Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2026 та від 24.04.2026 відповідають вимогам до виконавчого документа, встановленими Законом України «Про виконавче провадження». Підстави для повернення вказаних виконавчих документів стягувачу відсутні. Отже, державними виконавцями постанови про відкриття виконавчих проваджень № НОМЕР_5, № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 винесено правомірно та з дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження".

5. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Розгляд клопотань

5.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2026 для розгляду касаційної скарги у справі №904/5540/25 визначено колегію суддів у складі: Студенець В.І. (головуючий), Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.

Ухвалою Верховного Суду від 30.07.2026 відкрито касаційне провадження у справі №904/5540/25 за касаційною скаргою ДП "Дніпро-Західний Донбас" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2026 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

5.2. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

6. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції з посиланням на норми права, якими керувався Суд

6.1. Об`єктом касаційного оскарження є ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2026 у справі №904/5540/25, якими у задоволенні скарги ДП "Дніпро-Західний Донбас" на дії державного виконавця відмовлено у повному обсязі.

Дослідивши наведене у касаційній скарзі, у межах доводів та підстав касаційного оскарження, колегія суддів відзначає, що фактично причиною звернення до Верховного Суду стало питання щодо: 

- наявності правових підстав для скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду про зобов`язання Державного підприємства застосовувати до правовідносин із Садівничим товариством тариф на централізоване водопостачання, встановлений для населення.

Перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм права при постановленні оскаржуваних рішень, Суд зазначає таке.

6.2. Статтею 129-1 Конституції України гарантовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Виконання судового рішення відповідно до змісту Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами статті 2 вказаного Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:
1) верховенства права;
2) обов`язковості виконання рішень;
3) законності;
4) диспозитивності;
5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;
6) гласності та відкритості виконавчого провадження;
7) розумності строків виконавчого провадження;
8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;
9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За приписами частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина друга статті 343 ГПК України).

Отже, одним з засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби щодо примусового виконання судових рішень.

6.3. Як встановлено судами попередніх інстанцій на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 у справі №904/5540/25 видано наказ 24.04.2026 про зобов`язання ДП «Дніпро-Західний Донбас» застосовувати до правовідносин із Садівничим товариством «Дружба», що оформлені договором від 22.09.2022 №73, тариф на централізоване водопостачання, встановлений для населення.

Постановою державного виконавця від 30.04.2026 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_7 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/5540/25 від 24.04.2026 про зобов`язання ДП «Дніпро-Західний Донбас» застосовувати до правовідносин із Садівничим товариством «Дружба», що оформлені договором від 22.09.2022 № 73, тариф на централізоване водопостачання, встановлений для населення.

Не погоджуючись з постановою про відкриття виконавчого провадження, боржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, вказуючи, що останній мав повернути без виконання спірний наказ суду, адже рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 у справі №904/5540/25 не підлягає примусовому виконанню.

Отже, спірним у даному випадку є питання можливості здійснення примусового виконання судового рішення про зобов`язання вчинити дії, тобто у правовідносинах немайнового характеру.

6.4. Оцінюючи наведене, колегія суддів відзначає, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 

Статтею 19 Конституції України закріплено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом першим частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто законодавчо закріплено імперативний обов`язок державного виконавця (усіх рівнів відповідно до визначеної структури) дотримуватись вимог Закону під час здійснення заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, у тому числі, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частинами п`ятою, шостою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень частини першої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. 

У постановах Верховного Суду від 25.04.2023 у справі № 635/10632/14-ц, від 08.06.2022 у справі № 369/13690/20, від 30.06.2021 у справі № 201/2539/16 зроблено висновок, що «згідно з частиною першою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» рішеннями немайнового характеру є рішення, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Порядок виконання рішень немайнового характеру регулюється розділом VIII Закону. До рішень немайнового характеру, які підлягають примусовому виконанню, відносяться, зокрема, рішення, за якими боржника зобов`язано особисто вчинити певні дії на користь стягувача чи утриматися від здійснення таких дій».

Отже, Законом України "Про виконавче провадження" передбачено порядок та механізм примусового виконання рішень суду немайнового характеру, у тому числі про зобов`язання боржника вчинити певні дії, у разі невиконання таких у добровільному порядку.

6.5. Так, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні скарги Державного підприємства, виходив з того, що у державного виконавця були відсутні законні підстави для повернення виконавчого документа на підставі пункту 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» (як про це помилково стверджує скаржник), адже судове рішення у справі № 904/5540/25 передбачає застосування заходів примусового виконання, регламентованих статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, суди врахували, що ДП "Дніпро-Західний Донбас" з моменту набрання рішення у справі законної сили ухиляється від його добровільного виконання, жодних доказів фактичного застосування тарифу для населення у розрахунках із позивачем чи перерахунку раніше виставлених рахунків суду не надало.

6.6. Колегія суддів, ураховуючи наведене вище нормативно-правове регулювання спірних правовідносин з огляду на конкретні обставини справи встановлені судами попередніх інстанцій, вважає висновки судів попередніх інстанцій у відповідній частині такими, що засновані на правильному застосуванні норм Закону України «Про виконавче провадження» та ГПК України.

З огляду на наведене колегія суддів погоджується з висновками судів, що спірна постанова про відкриття провадження у справі прийнята державним виконавцем з дотриманням норм Закону України «Про виконавче провадження», а дії державного виконавця є правомірними.

Суд ураховує, що дії Державного підприємства у спірних правовідносинах, яке свідомо не виконує у добровільному порядку рішення, що набрало законної сили, та оскаржує дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, - вочевидь не є добросовісними по відношенню до іншої сторони.

Фактично скаржник і надалі продовжує заперечувати тариф на водопостачання для Садівничого товариства, встановлений судом, про що свідчить і подання касаційної скарги у справі, водночас вказане не відповідає конституційним засадам та принципам виконавчого провадження, зокрема щодо обов`язковості судового рішення.

Підсумовуючи наведене, слід відзначити, що встановлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дає підстав для висновку про можливість ставити його виконання в залежність від волевиявлення боржника або будь-яких інших осіб на вчинення чи не вчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.

З огляду на наведене доводи касаційної скарги відхиляються Судом як необґрунтовані.

6.7. Враховуючи спірний характер правовідносин сторін, наведена міра обґрунтування даного судового рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

7.1. Доводи скаржника за результатами касаційного розгляду не знайшли свого підтвердження з мотивів, викладених у розділі 6 цієї постанови.

7.2. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

7.3. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішень судів попередніх інстанцій - без змін, як таких, що ухвалені із додержанням норм права.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2026 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2026 у справі №904/5540/25 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Студенець

Судді С. Бакуліна

О. Кібенко