Справа № 175/14394/25
Провадження № 2/175/1892/26
РІШЕННЯ 
Іменем України
"15" липня 2026 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Білоусової О.М.,
за участю секретаря судового засідання – Яшиної М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Слобожанське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором №318630224 від 20.04.2021 року в розмірі 85 124, 92, 00 грн., за кредитним договором №01581-04/2021 від 03.04.2021 року в розмірі 18 200, 00 грн., а загалом заборгованість у сумі 103 324, 92 грн., а також витрати по сплаті судового збору.
Представник відповідача – адвокат Шведа А.М. подав до суду відзив на позовну заяву, вказував, що ОСОБА_1 підтверджує факт укладення ним, як позичальником, з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитного договору №318630224 від 20.04.2021, та не заперечує отримання в межах договору кредитних коштів 22000 грн. на строк 21 день.Водночас позовні вимоги щодо стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за нарахованими процентами в сумі 62155,52 грн. у складі суми заборгованості за процентами 63125,72 грн. сторона відповідача вважає необґрунтованими та неправомірними, оскільки така сума відсотків донарахована після закінчення дії договору 1 та строку кредитування, тобто після 11.05.2021. ОСОБА_1 підтверджує факт укладення ним, як позичальником, з ТОВ «Фінасова компанія «Інвеструм» кредитного договору №01581-04/2021 від 03.04.2021, та не заперечує отримання в межах договору кредитних коштів 5000 грн. на строк 30 днів, тобто до 02.05.2021. Водночас позовні вимоги щодо стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за нарахованими процентами в сумі 10666,5 грн. у складі суми заборгованості за відсотками 13200 грн. сторона відповідача вважає необґрунтованими та неправомірними, оскільки така сума відсотків донарахована після закінчення дії договору та строку кредитування, тобто після 02.05.2021. Зазначав про недоведеності позивачем переходу права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №318630224 від 20.04.2021 та договором про надання фінансового кредиту №01581-04/2021 від 03.04.2021. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що нарахування відсотків за користування кредитом є абсолютно правомірним, оскільки підтверджується умовами Кредитних договорів та доказами кредитної заборгованості.Відповідачем безпосередньо визнається укладення ним Кредитних договорів з первісними кредиторами, відповідно, Відповідач визнає отримання на підставі Кредитних договорів коштів та визнає свою обізнаність щодо умов Кредитних договорів. Також зазначав, що позивач надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт переходу права грошової вимоги від Первісних кредиторів до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відносно кредитних договорів. Позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача – адвокат Шведа А.М. подав до суду заперечення, вказував, що вважає безпідставними нарахування відстоків поза межами строк дії кредитних договорів, наполягав на незаконності нарахування процентів за договором кредитування №318630224 від 20.04.2021 вторинним кредитором/фактором №1 ТОВ «Таліон плюс» після платного відступлення на його користь первинним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», просив частково задовольнити позовні вимоги в частині нарахованої суми заборгованості 21999,20 грн. (за основною сумою боргу) за кредитним договором №318630224 від 20.04.2021, та в частині нарахованої суми заборгованості 5000,00 грн. (за основною сумою боргу) і 2533,5 грн. (за відсотками) за кредитним договором №01581-04/2021 від 03.04.2021, в іншій частині позовних вимог відмовити.
Представник позивача про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в прохальній частині позовної заяви просив суд розглянути справу без участі сторони позивача,.
Представник відповідача – адвокат Шведа А.М. про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.
Судом встановлено, що 20.04.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №318630224 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 22 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. П. 1.2. встановлено, що кредит надається строком на 21 день.
Разом з тим у п. 1.3 договору сторони погодили, що встановлений п.1.2 договору строк дисконтного періоду та відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду.
У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що підтверджує факт укладення кредитного договору №318630224 від 20.04.2021 та не заперечує отримання в межах договору кредитних коштів у розмірі 22 000, 00 грн.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № 28/1118-01 та 31 грудня 2020 року додатковою угодою №26 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, у відповідності до умов якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених договором.
Також на підтвердження переходу прав вимоги надано витяг з реєстру прав вимоги №142 від 13.07.2021 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.
20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрах прав вимог. 
На виконання Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало ТОВ «Таліон Плюс» 2 788 668, 73 грн., про що свідчить Платіжна інструкція № 19474 від 10.03.2023 року.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №318630224 від 20.04.2021 року в розмірі 85 124, 92 грн., з яких: 21 999, 20 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 63 125, 72 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №318630224 від 20.04.2021 року ОСОБА_1 має непогашену заборгованість в розмірі 85 124, 92 грн., з яких: 21 999, 20 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 63 125, 72 грн. - сума заборгованості за відсотками.
03.04.2021 року між ТОВ «Фінасова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №01581-04/2021.
Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника.
Згідно п. 1.1. кредитного договору №01581-04/2021, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Положеннями п. 1.2. кредит надається строком на 30 днів.
Відповідно до п. 1.3. за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 803,0000000000001% відсотків річних від суми кредиту в розрахунку 2,20% відсотка на добу.
У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що підтверджує факт укладення кредитного договору №01581-04/2021 від 03.04.2021 та не заперечує отримання в межах договору кредитних коштів у розмірі 5 000, 00 грн.
18.01.2022 року між ТОВ «Фінасова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 18012022, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №01581-04/2021 від 03.04.2021 року, укладеним між ТОВ «Фінасова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги за кредитним договором №01581-04/2021 до Відповідача в сумі 18 200, 00 грн., з яких:
- 5000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 13 200, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками;
- 0, 00 грн. - сума заборгованості за пенею.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №01581-04/2021 від 03.04.2021 року ОСОБА_1 має непогашену заборгованість в розмірі 18 200, 00 грн., з яких: 5000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 200, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором-це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту)укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору(п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст.1077ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частиною 1 ст. 1082ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Вирішуючи питання щодо стягнення процентів за користування кредитом, колегія суддів виходить з наступного.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 висловила таку правову позицію: «надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.»
На підставі вищевикладеного, при визначенні розміру процентів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує, що нарахування процентів може здійснюватися в межах строку кредитування.
Відповідно до п. 1.2 кредитного договору №318630224, кредит надається строком на 21 день від дати отримання кредиту позичальником (Дисконтний період).
Пунктом 1.3 договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.2 договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів.
Відповідно до п.п. 1.4.1, 1.4.2, 1.4.3 виключно на період строку визначеного в п. 1.2 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за ставкою 0,21 % від суми кредиту за кожний день користування ним.
За умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.3 договору, нарахування процентів здійснюється за процентною ставкою 0,85 % від суми кредиту за кожний день користування ним.
У випадку користування кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою 1,70 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
Відповідно до п.п. 1.7, 1.7.1, 1.7.2 договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення Дисконтного періоду, має наслідком продовження строку користування кредитом, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. З наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати проценти в розмірі 2,30 % в день від суми кредиту.
Як було встановлено судом, сторонами погоджено, що відповідно до п 1.7.1 Договору, після закінчення Дисконтного періоду тобто , має наслідком продовження строку користування кредитом, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду, тобто з огляду на процентну ставку 2,3% в день кредитодавець міг продовжувати нарахування відсотків за користування кредитними коштами до 08.08.2021 року.
Проте згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» вбачається, що відсотки нараховувались до 07.09.2021, що вже є перевищенням періоду кредитування кредитом, а тому відсотки підлягають перерахуванню та зменшенню, таким чином з урахуванням продовження строку користування кредитом, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду, тобто до 08.08.2021 року заборгованість відповідача за кредитним договором №318630224 мала становити 69 945, 52 грн. з яких: 21 999, 20 грн. заборгованість за тілом кредиту, 47 946, 32 грн. заборгованість за процентами.
Таким чином, судом встановлено, що 20.04.2021 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір №318630224, відповідно до умов якого відповідачу було надано кошти в сумі 22000 грн. Відповідач належним чином не виконав умови даного договору, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 69 945, 52 грн. з яких: 21 999, 20 грн. заборгованість за тілом кредиту, 47 946, 32 грн. заборгованість за процентами, з огляду на погоджені сторонами умови кредитування, з урахуванням тіла кредиту, розміру погодженої відсоткової ставки та періоду кредитування.
Відповідно до п. 1.2 кредитного договору №01581-04/2021, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 02.05.2021.
Згідно з п.4.3 кредитного договору, у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2 цього договору та/або в додатках до цього договору, проценти передбачені в п.1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення.
Як було встановлено судом, сторонами погоджено, що відповідно до п.4.3 кредитного договору, у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2 цього договору та/або в додатках до цього договору, проценти передбачені в п.1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення, тобто з огляду на процентну ставку 2,2% в день кредитодавець міг продовжувати нарахування відсотків за користування кредитними коштами до 31.07.2021 року.
Так, згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитним договором №01581-04/2021 вбачається, що відсотки нараховувались до 31.07.2021, таким чином, судом встановлено, що 03.04.2021 року між ТОВ «Фінасова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір №01581-04/2021, відповідно до умов якого відповідачу було надано кошти в сумі 5000 грн. Відповідач належним чином не виконав умови даного договору, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 18 200, 00 грн. з яких: 5 000, 00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 200, 00 грн. заборгованість за процентами, з огляду на погоджені сторонами умови кредитування, з урахуванням тіла кредиту, розміру погодженої відсоткової ставки та періоду кредитування.
Вищенаведе, спростовує твердження представника відповідача, що термін дії кредитного договору №318630224 від 20.04.2021 становить 21 день та термін дії кредитного договору №01581-04/2021 від 03.04.2021 становить 30 днів, а тому лише в межах цього строку відповідач має сплачувати відсотки не відповідає встановленим обставинам справи, оскільки строк дії договорів може бути продовжено з урахуванням погоджених умов договору.
З урахування конкретних обставин даної справи, суд вважає, що позивачем частково доведено розмір існуючої заборгованості за кредитами, оскільки в ході розгляду справи було встановлено обставини погодження між сторонами всіх істотних умов кредитних договорів.
Відповідачем у справі не спростовано обставин отримання та використання ним кредитних коштів та розмір заборгованості, зазначений в наданому позивачем розрахунку.
Наявними в матеріалах справи договорами факторингу, витягами з реєстру боржників і прав вимоги, які належно засвідчені печатками та підписами сторін, підтверджується перехід права вимоги до позивача та спростовується те, що позивач не набув права вимоги по кредитним договорам.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», внаслідок чого ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а тому аналізуючи викладене, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про доведеність істотного порушення  ОСОБА_1 кредитно-договірних зобов`язань, правомірність пред`явлення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» як дійсним кредитором, які підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення із  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитним договором №318630224 від 20.04.2021 року в розмірі 69 945, 52 грн. з яких: 21 999, 20 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 47 946, 32 грн. - сума заборгованості за відсотками, за кредитним договором №01581-04/2021 від 03.04.2021 року в розмірі 18 200, 00 грн. з яких: 5000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 200, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками, а загалом заборгованість у сумі 88 145, 52 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 2 583 грн. 16 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код 35625014, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитним договором №318630224 від 20.04.2021 року в розмірі 69 945, 52 грн. з яких: 21 999, 20 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 47 946, 32 грн. - сума заборгованості за відсотками, за кредитним договором №01581-04/2021 від 03.04.2021 року в розмірі 18 200, 00 грн. з яких: 5000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 200, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками, а загалом заборгованість у сумі 88 145, 52 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код 35625014, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») судовий збір у розмірі 2 583, 16 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя О. М. Білоусова