РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2026 року       місто Чернігів

Справа №751/6652/26
Номер провадження2-а/751/104/26

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В. 
секретаря судового засідання Стрижак В.П.

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Головне управління Національної поліції в Чернігівській області,
третя особа - інспектор відділення поліції №1 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Біленко Олександр Миколайович 

представник відповідача – Зеляк Андрій Вікторович

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа: інспектор відділення поліції №1 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Біленко Олександр Миколайович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача 

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №7388476 від 17.06.2026 та закриття провадження у справі (а.с.2-3). 
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.06.2026 інспектором ВП № 1 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Біленком О.М. винесено постанову серії ЕНА № 7388476, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та застосованого адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 17.06.2026 близько 08 год 48 хв по вул. Героїв України, буд. 45 в м. Бахмачі, Ніжинського району, Чернігівської області керував транспортним засобом марки Opel Vivaro, р.н. НОМЕР_1 з непристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «в» Правил дорожнього руху. Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи. Зазначив, що 17.06.2026 він керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. Причиною зупинки працівниками поліції було здійснення обгону двох транспортних засобів. Втім, працівник поліції повідомив, що складе протокол за непристебнутий ремінь безпеки. Зазначив, що під час руху був пристебнутий, як того вимагають Правила дорожнього руху, а відстебнув ремінь безпеки вже після повної зупинки автомобіля, щоб дістати документи. Крім того, доказів вчинення правопорушення, а саме відеофіксації, де чітко було б видно відсутність ременя безпеки на момент руху авто надано не було. 

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі 

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 29.06.2026 відкрив провадження у справі, призначив розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого просив відмовити у задоволенні позову (а.с.24-28). Зазначив, що 17.06.2026 о 08:48:02 у м. Бахмач наряд ВП № 1 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області під час патрулювання по вул. Героїв України, 45 виявив автомобіль Opel Vivaro, р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який був не пристебнутий паском безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.121 КУпАП. Відносно позивача на місці зупинки інспектором було винесено постанову серії ЕНА № 7388476 від 17.06.2026, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Під час розгляду матеріалів позивача було повідомлено про причини зупинки транспортного засобу, надано докази скоєного правопорушення, роз`яснено його права, в тому числі порядок оскарження винесеної відносно нього постанови. Доводи позивача, зазначені у позові, є такими, що не відповідають дійсності та спрямовані виключно на спробу уникнути відповідальності за вчинене правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Щодо законності зупинки транспортного засобу представник зазначив, що з відеозапису з нагрудного відео реєстратора працівника поліції вбачається, що зупинка транспортного засобу була здійснена на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із виявленням та фіксацією порушення правил обгону, а тому дії працівника поліції повністю відповідали чинному законодавству. Після зупинки транспортного засобу позивач перебував за кермом без пристебнутого ременя безпеки. 
На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 

Інспектором ВП № 1 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Біленком О.М. 17.06.2026 складено постанову серії ЕНА №7388476 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн (а.с.4). 
Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що ОСОБА_1 17.06.2026 близько 08 год 48 хв по вул. Героїв України, буд. 45 в м. Бахмачі, Ніжинського району, Чернігівської області керував транспортним засобом марки Opel Vivaro, р.н. НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «в» Правил дорожнього руху. 
Відповідно відеозапису фіксації місця події зафіксовано факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Opel Vivaro, р.н. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції, причина зупинки – порушення правил обгону в населеному пункті. Під час спілкування із працівниками поліції водій перебував в транспортному засобі, лише пізніше вийшов з нього. Інспектор запитав у ОСОБА_1 чому він не користується паском пасивної безпеки, на що останній повідомив, що після зупинки він відстебнувся, щоб дістати документи. На що інспектор зазначив, що для безпеки працівників поліції він не мав права відстібати ремінь безпеки. Надалі працівник поліції попросив пред`явити посвідчення водія (а.с.9, 29).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.
Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення. При цьому поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»).
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктами 1.3 та 1.9 Правила дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (із змінами і доповненнями) (далі - ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п. 2.3 «в» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.
Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Відповідно до ч. 2 ст. 16, ч.1 ст.18 Закону України «Про дорожній рух» під час руху на автомобілі, обладнаному ременями безпеки, водій і пасажири зобов`язані бути пристебнутими.
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).
З дослідженого відеозапису, доданого до справи, вбачається, що автомобіль марки Opel Vivaro, р.н. НОМЕР_1 , рухався під керуванням позивача ОСОБА_1 та був зупинений працівниками поліції, причина зупинки – порушення правил обгону в населеному пункті. Зі змісту зазначених відеофайлів не вбачається факту керування позивачем транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки. 
Отже відеозапис, що додано як доказ у справі, не дає можливості суду поза розумним сумнівом встановити, що на момент керування транспортним засобом позивач (безпосередньо під час руху автомобіля) ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем безпеки. 
Інших доказів вчинення позивачем правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП стороною відповідача не надано.
Згідно правової позиції Верховного Суду у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
До цього ж у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 у справі № 463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому постанову серії ЕНА № 7388476 від 17.06.2026 слід скасувати, провадження у справі – закрити.

V. Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 665,60 грн (а.с.1).
Враховуючи, що судове рішення ухвалено на його користь, тому вказану суму слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області. 

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 134. 139, 246, 250, 286 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа: інспектор відділення поліції №1 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Біленко Олександр Миколайович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – задовольнити. 
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7388476 від 17.06.2026, винесену інспектором ВП № 1 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Біленком О.М., про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП ОСОБА_1 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, прос. Перемоги, буд. 74) на користь ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп судового збору. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 13.07.2026. 

Позивач – ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) 

Відповідач – Головне управління Національної поліції в Чернігівській області (місцезнаходження: просп. Перемоги, буд.74 м. Чернігів 14017)

Третя особа - інспектор відділення поліції №1 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Біленко Олександр Миколайович (місце знаходження: вул. Шевченка, буд.44 м. Бахмач Ніжинський район Чернігівська область 16500) 

Суддя Н. В. Маслюк