Справа № 337/3713/26
Номер провадження 2-о/337/142/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року | м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Гнатик Г.В., за участі секретаря Сьомченко А.А., заявниці ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
До Хортицького районного суду м. Запоріжжя із заявою звернулась ОСОБА_1 , в якій просить встановити факт перебування на утриманні у її чоловіка - ОСОБА_2 на момент його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заяви зазначено, що із ОСОБА_2 вона перебувала у шлюбі з 01.01.1974 до його смерті. Зареєстровані вони були за різними адресами, проте проживали разом у квартирі доньки за адресою: АДРЕСА_1 . Дана обставина перешкоджає їй довести Пенсійному фонду України, що вона перебувала на утриманні чоловіка. Чоловік заявниці отримував підвищену пенсію у розмірі 9654,00 грн. Зазначені кошти були основним джерелом її існування, які вона витрачала на оплату обов`язкових комунальних платежів, а також на потреби родини і на свої власні потреби, оскільки її пенсія складала 3482,53 грн.
Ухвалою судді від 08.06.2026 за заявою відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву свою підтримала, просила задовольнити. Також пояснила, що з січня 1974 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . З 1979 року вони з чоловіком постійно проживали за адресою: АДРЕСА_1 . У 2016 році був оформлений договір дарування вказаної квартири на їх доньку та вони з чоловіком зареєстрували своє місце проживання за іншими адресами, але продовжили проживати в цій квартирі. З 2009 року, після виходу на пенсію, і до смерті чоловіка вона перебувала на утриманні свого чоловіка, оскільки він працював, а після виходу на пенсію його пенсія була значно вища за її. 
Представник заінтересованої особи Головному управлінні пенсійного фонду України в Запорізькій області до судового засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 20.08.2026 через систему «Електронний суд» надала клопотання про розгляд справи без її участі.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що знайома із сім`єю ОСОБА_4 з 2004 року. Вони проживали у будинку поруч. Родину знає добре, бо є свахою ОСОБА_1 , майже кожного дня бачились, на свята завжди зустрічались. Який дохід мало подружжя ОСОБА_4 свідок не цікавилась, але знає, що до того як вийти на пенсію ОСОБА_1 працювала у дитячому садочку, де працював ОСОБА_2 до пенсії не пам`ятає. Вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство. Після виходу на пенсію у ОСОБА_2 була більша пенсія, а у ОСОБА_1 мінімальна.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що з заявницею є родичами. Спілкуються та зустрічаються досить часто - на святах, весіллях дітей. За адресою АДРЕСА_1 Щербакови проживали з 1976 року, хоча і були зареєстровані за різними адресами. Вона була вихователем у садочку, коли вийшла н пенсію, то отримувала мінімальну пенсію. Чоловік завжди її забезпечував, поки працював, як вийшов на пенсію також, бо отримував пенсію приблизно 10000 грн. 
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що з ОСОБА_1 вони є сусідами. З заявницею вона підтримує дружні відносини, часто зустрічаються. Знає, що подружжя ОСОБА_4 проживало разом із сином за адресою АДРЕСА_1 , чому зареєстровані за різними адресами не знає. Знає, що ОСОБА_1 хоче перейти на пенсію чоловіка, бо вона була значно більша за її. 
Заслухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).
Судом встановлено, що 01.01.1974 ОСОБА_2 та ОСОБА_7 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим (повторно, запис поновлено) Оріхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, серія НОМЕР_1 . Прізвища після одруження: чоловіка « ОСОБА_4 », дружини « ОСОБА_4 ».
23.08.2016 ОСОБА_1 подарувала своїй дочці ОСОБА_8 квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_2 , виданого Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради 02.12.2002, зареєстрованого орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 13.12.2002, у реєстровій книзі № 235 за реєстровим №36359.
Після укладання договору дарування подружжя ОСОБА_4 фактично продовжувало проживати у вказаній квартирі до моменту смерті ОСОБА_2 , проте місце проживання ОСОБА_1 було зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 , а місце проживання ОСОБА_2 було зареєстровано за адресою АДРЕСА_3 .
Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 також підтверджується: 
-довідкою №Д-02/83 від 13.04.2026 виданою головою ОСББ «Будівельник-21», відповідно до якої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно та фактично разом проживали з 1979 року за адресою АДРЕСА_1 по день смерті чоловіка – ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружжя вели спільне господарство. ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_2 перебувала на його утриманні;
-Декларацією №0001-К354-Т0А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, відповідно до якої адреса місця фактичного проживання або перебування ОСОБА_1 значиться як АДРЕСА_1 ;
-Довідками КЗ «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5» від 10.02.2016 року, відповідно до яких місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначено АДРЕСА_1 ; 
-Угодою №CMDPI-244755 від 18.02.2019 укладеною між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 , відповідно до якої адреса місця фактичного проживання ОСОБА_2 значиться як АДРЕСА_1 .
За таких обставин, суду належним чином і безспірно підтверджено спільне проживання ОСОБА_1 разом із чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 строком не менше 10 років до дня смерті ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 77 років, про що в 25.02.2026 зроблено відповідний актовий запис № 339, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії № НОМЕР_3 , виданим Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Дніпровського міжрегіонального управління міністерства юстиції України.
В матеріалах справи наявна довідка про доходи №1007 6205 8608 2079 видана пенсіонеру ОСОБА_2 , в тому що він перебуває а обліку в Правобережному об`єднаному управлінні ПФУ м. Запоріжжя в Запорізькій області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.09.2025 по 28.02.2026 складає 77062,08 грн: за вересень 2025 – 9610,53 грн; за жовтень 2025 - 9610,53 грн; за листопад 2025 - 9610,53 грн; за грудень 2025 - 9610,53 грн; за січень 2026 - 9654,99 грн; за лютий 2026 – 28964,97 грн.
Також в матеріалах справи наявна довідка про доходи № 2487 9244 0542 2419 пенсіонеру ОСОБА_1 , в тому що він перебуває а обліку в Правобережному об`єднаному управлінні ПФУ м. Запоріжжя в Запорізькій області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.09.2025 по 28.02.2026 складає 20895,18 грн: за вересень 2025 – 3482,53 грн; за жовтень 2025 - 3482,53 грн; за листопад 2025 - 3482,53 грн; за грудень 2025 - 3482,53 грн; за січень 2026 - 3482,53 грн; за лютий 2026 – 3482,53 грн.
19.03.2026 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника. Рішенням №923300160012 від 26.03.2026 ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку пенсії, переході на інший вид пенсії (з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника) згідно ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Підставою відмови зазначено необхідність надати документ, що засвідчує факт перебування на утриманні, також до звернення не долучено документів, що підтверджують спільне проживання з годувальником за однією адресою для підтвердження факту перебування на його триманні.
Відповідно до частини 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №5 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування.
Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні.
Відповідно до ч.1, 2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч.2 ст. 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича(Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. 
Чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:
1) були на повному утриманні померлого годувальника;
2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з п.2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФУ від 25.11.2005р. №22-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а також інші документи , зокрема, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.
Відповідно до п.2.11 Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, взаємозв`язку, з точки зору достатності, достовірності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним факт перебування заявниці ОСОБА_1 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 по час його смерті – ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд приходить до такого висновку, виходячи з того, що вказані особи були подружжям, постійно мешкали однією сім`єю в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де вели спільне господарство, мали організований побут, спільний бюджет, піклувалися та дбали один про одного. Ці дії носили постійний та систематичний характер.
При цьому, реєстрація місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за різними адресами жодним чином не впливала на реалізацію ними сімейних прав та виконання сімейних обов`язків.
Також судом встановлено, що заявниця з 29.07.2009 року перебуває на обліку в Пенсійному фонді України, є непрацездатною особою, отримує пенсію за віком, розмір якої останнім часом становить 3482,53 грн. Її померлий чоловік теж був пенсіонером за віком, перебував на обліку в Пенсійному фонді України з 2025 року. Розмір його пенсії в з вересня 2025 року по лютий 2026 року становив 9610,53грн.
Виходячи з цього, суд вважає, що пенсія чоловіка була основним і постійним джерелом засобів існування родини, а після смерті чоловіка заявниця втратила це джерело і за законом має право перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Вказані обставини підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами, які суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми. Доказів, які б спростовували факт, про встановлення якого просить заявниця, суду не надано.
При цьому, суд враховує, що факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Встановити вказаний факт в позасудовому порядку вона не має можливості. Спір про право в даному випадку суд не вбачає.
Враховуючи викладене суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 3, 4, 10, 315-319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт перебування ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Запоріжжі Дніпровського району Запорізької області України.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         Г.В. Гнатик