ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 липня 2026 року справа №200/6279/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 р. у справі № 200/6279/25 (головуючий І інстанції Троянова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ), звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просила: 
-визнати протиправною бездіяльності у не зарахуванні стажу 01.09.1986 по 31.12.2003 на посаді виховательки дитячого садочку колгоспу; 
-зобов`язати зарахувати стаж роботи стажу 01.09.1986 по 31.12.2003 на посаді виховательки дитячого садочку колгоспу; зобов`язання нарахувати та виплати грошову допомогу під час призначення пенсії за віком у розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення відповідно до п. 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року позовні вимоги задоволено частково, а саме суд: 
Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.07.2025 року №025350013300 про відмову у перерахунку пенсії, яким відмовлено ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, код ЄДРПОУ 13486010) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) від 18.07.2025 року №1415 про перерахунок пенсії, врахувавши до стажу працівника освіти, що дає право на призначення і виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” період роботи з 01.09.1986 по 31.12.2003 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовив.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, код ЄДРПОУ 13486010) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити повністю. 
В обґрунтування скарги зазначив, що заяву позивача розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
До спеціального стажу роботи, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону № 1788 та який дає право на виплату грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 не зараховано періоди роботи: з 01.09.1986 по 01.01.1992 в Тростянчицькому дитячому садку колгоспу ім. Петровського, з 01.03.1997 по 05.06.2001 в СТОВ «Тростянчик», з 01.01.2002 по 03.02.2003 в СТОВ «Тростянчик ЛТД», оскільки зазначені заклади не належать до установ державної та комунальної форми власності робота на посадах в яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону 1788 ; з 01.01.1992 по 01.03.1997, з 05.06.2001 по 02.01.2002 та з 03.02.2003 по 31.12.2003 відсутні довідки про належність до установ державної та комунальної форми власності, а також довідки про перебування у відпустках без збереження заробітної плати, оскільки, як зазначалося вище довідки від 25.04.2025 №10-02/ та 25.04.2025 №10-02/12 не враховано.
Враховуючи вищевикладене, страховий стаж в закладах та установах державної або комунальної форми власності, на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону № 1788 ОСОБА_1 , який дає право на виплату грошової допомоги згідно пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058, на дату досягнення пенсійного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) становить 21 рік 2 місяці 16 днів.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач є пенсіонером за віком.
На підставі протокольного рішення № 025350013300 від 05.05.2025, ОСОБА_1 призначено з 25.04.2025 пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
18.07.2025 ОСОБА_1 , звернулася із заявою про перерахунок пенсії з метою допризначення пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами.
Відповідно відомостей трудової книжки серії НОМЕР_2 від 20.08.1984, ОСОБА_1 працювала у Тростянецькому дитячому садку №1 у період з 01.08.1984 по 31.08.1986, а саме:
- на підставі наказу Тростянецького районного відділу народної освіти №342 від 23.07.1984 призначена на посаду вихователя;
- на підставі наказу Тростянецького районного відділу народної освіти №406 від 04.08.1986 переведена з посади вихователя Тростянецького дитячого садка №1 на посаду вихователя Тростянчицького дитячого садка колгоспу імені Петровського.
Крім того, відповідно відомостей цієї трудової книжки, ОСОБА_1 працювала у Тростянчицькому дитячому садку №1 у період з 01.09.1986 по 01.03.1997, а саме:
- на підставі наказу Тростянецького районного відділу народної освіти №406 від 04.08.1986 переведена з посади вихователя Тростянецького дитячого садка №1 на посаду вихователя Тростянчицького дитячого садка колгоспу імені Петровського;
- на підставі наказу Тростянецького районного відділу народної освіти №220 від 18.02.1992 призначено на посаду вихователя в порядку переводу з 01.01.1992;
- на підставі наказу Тростянецького районного відділу народної освіти від 04.04.1997 №196 Тростянчицький бюджетний дошкільний заклад переведено на баланс к.с.п. імені Петровського;
- з 01.03.1997 року звільнена з посади.
Відповідно відомостей цієї трудової книжки, ОСОБА_1 працювала у Тростянчицькому дитячому садку у період з 05.06.2001 по 02.01.2002, а саме:
- на підставі наказу Тростянецького районного відділу народної освіти №157 від 18.06.2001 призначено на посаду вихователя;
- на підставі наказу Тростянецького районного відділу народної освіти від 24.01.2002 №13 звільнено з посади у зв`язку з переводом дитячого садка у ТОВ “Тростянчик ЛТД”, п. 5 ст. 36 КЗпП України.
Крім того, відповідно відомостей цієї трудової книжки, ОСОБА_1 працювала у Тростянчицькому дитячому садку у період з 03.02.2003 по 30.05.2025, а саме:
- на підставі наказу Тростянецького районного відділу народної освіти №31 від 14.02.2003 призначено на посаду вихователя;
- на підставі рішення 5 позачергової сесії 8 скликання Тростянецької селищної ради від 18.01.2021 №71/12 назву закладу змінено на Тростянчицький комунальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) загального розвитку;
- на підставі наказу від 30.05.2025 №41-к звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком ст. 38 КЗпП України.
У матеріалах пенсійної справи міститься архівна довідка №07-02/40 від 14.01.2025, видана Комунальною установою “Тростянецький трудовий архів, відповідно до якої колгосп ім. Петровського с. Тростянчик діяв з 1944 по 1992 рік. У грудні 1992 року відбулися загальні збори колгоспників з питання реорганізації колгоспу в колективне сільськогосподарське підприємство ім. Петровського. Розпорядженням Представника Президента України у Тростянецькому районі №310 від 28 грудня 1992 року здійснено державну реєстрацію КСП ім. Петровського. В грудні 1999 року загальні збори членів КСП прийняли рішення про реформування КСУ у товариство з обмеженою відповідальністю “Тростянчик ЛТД” (протокол загальних зборів №3 від 02 лютого 2000 року. 
Крім того, в матеріалах пенсійної справи міститься архівна довідка №07-02/39 від 14.01.2025, видана Комунальною установою “Тростянецький трудовий архів, відповідно до якої на підставі відомостей книг обліку трудового стажу працівників колгоспу ім. Петровського с. Тростянчик вказано дані про нарахований трудовий стаж за 1986-1991 роки, додатково зазначено, що відомості про членство в колгоспі відсутні.
У матеріалах пенсійної справи міститься довідка №5 від 16.01.2025, видана Тростянецьким комунальним закладом дошкільної освіти (ясла-садок) загального розвитку “Дивограй”, відповідно до якої ОСОБА_1 в період з 01.08.1984 по 01.09.1986 працювала на посаді вихователя Тростянецьких яслі-саду №1. За даний період відпустка без збереження заробітної плати надавалася з 10.07.1985 по 01.08.1985.
Крім того, у матеріалах справи міститься довідка №10-02/8 від 25.04.2025, видана Тростянчицьким комунальним закладом дошкільної освіти (ясла-садок) загального розвитку, відповідно до якої ОСОБА_1 з 01.09.1986 і по даний час працює вихователем в Тростянчицькому комунальному закладі дошкільної освіти (ясла-садок) загального розвитку.
Окрім того, у матеріалах справи міститься довідка №10-02/12 від 25.04.2025, видана Тростянчицьким комунальним закладом дошкільної освіти (ясла-садок) загального розвитку, відповідно до якої ОСОБА_1 надавалися відпустки без збереження заробітної плати: з 13.07.1993 по 01.08.1993, з 02.01.1997 по 19.01.1997, з 02.01.2009 по 15.01.2009, з 18.01.2010 по 24.01.2010, з 18.10.2011 по 01.11.2011, з 01.11.2012 по 14.11.2012, з 18.11.2013 по 01.12.2013, з 21.10.2014 по 03.11.2014.
25.07.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняло рішення №025350013300 про відмову в перерахунку пенсії.
Рішення обґрунтоване тим, що період роботи в Тростянецькому дитячому садочку №1 колгоспу ім. Петровського з 01.09.1986 по 31.12.2003 не зараховується до стажу, який дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, оскільки заклад не належить до комунальної форми власності. Оскільки на момент перерахунку пенсії наявний страховий стаж заявника, який дає право на виплату грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 розділу XV Закону №1058, на момент призначення пенсії становить 21 рік 02 місяці 16 днів, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю законних підстав для його проведення. 
Суд встановив на підставі розрахунку стажу, наданого відповідачем, що до стажу, який дає право на призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, зараховано періоди роботи з 01.01.2004 по 31.12.2008, з 16.01.2009 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.03.2025. При цьому, період роботи з 01.08.1984 по 31.08.1986 зараховано тільки до страхового стажу, періоди роботи з 01.09.1986 по 31.12.1986, з 01.01.1987 по 10.06.1987, з 01.05.1988 по 31.12.1988, з 01.05.1988 по 31.12.1998 та з 01.01.1989 по 31.12.1991 зараховано як роботу в колгоспі, період роботи з 11.06.1987 по 30.04.1988 зараховано як період догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон 1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.
Частиною 1 статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Абзацом 1 частини 5 статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Отже, право на отримання грошової допомоги при призначенні пенсії за віком на підставі Закону № 1058, мають особи, які не отримували будь-яку пенсію та на день досягнення пенсійного віку працювали на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону № 1788, і мають страховий стаж на таких посадах для жінок - 30 років. При цьому, грошова допомога виплачується саме у разі призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058.
Статтею 55 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII “Про пенсійне забезпечення” передбачені окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення (п. “е” цієї статті).
Згідно Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011№ 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів “е” і “ж” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 “Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років”. 
Пунктом 2 Порядку № 1191 визначено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів “е” і “ж” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 “Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років”.
Пунктом 4 Порядку №1191 страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які мають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 
Пунктом 5 Порядку №1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Пунктом 7 Порядку №1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенси, яка призначена до виплати. 
Згідно постанови КМУ від 04.11.1993 № 909, пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я і соціального захисту призначаються після досягнення 55 років за наявності спеціального стажу роботи станом на 1 квітня 2015 р. не менше 25 років і після цієї дати: з 1 квітня 2020 р. по 31 березня 2021 р. - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 р. по 31 березня 2022 р. - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 р. по 31 березня 2023 р. - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 р. по 31 березня 2024 р. - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 р. або після цієї дати - не менше 30 років. 
Розділом “ 1. Освіта” Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 (далі – Постанова № 909), передбачено, що до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи: в дошкільних навчальних закладах на посадах, зокрема: директори (завідуючі), вихователя-методисти, вихователі, асистенти вихователів дошкільних навчальних закладів в інклюзивних групах, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи.
При цьому, за змістом примітки 3 до переліку у Постанові № 909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.
Згідно вимог статей 16, 18 Закону Української PCP “Про народну освіту” від 28.06.1974 року з метою створення найсприятливіших умов для виховання дітей дошкільного віку і подання необхідної допомоги сім`ї створюються дитячі ясла, дитячі садки, дитячі ясла-садки загального і спеціального призначення та інші дитячі дошкільні заклади.
Дитячі дошкільні заклади організуються виконавчими комітетами районних, міських, селищних і сільських Рад народних депутатів, а також з їх дозволу державними підприємствами, установами та організаціями, колгоспами, іншими кооперативними та іншими громадськими організаціями.
Відповідно до статті 10 Конституції УРСР від 20.04.1978 основу економічної системи України становить соціалістична власність на засоби виробництва у формі державної (загальнонародної) і колгоспно-кооперативної власності.
Стаття 11 Конституції УРСР визначала, що у виключній власності держави є: земля, її надра, води, ліси. Державі належать основні засоби виробництва в промисловості, будівництві і сільському господарстві, засоби транспорту і зв`язку, банки, майно організованих державою торговельних, комунальних та інших підприємств, основний міський житловий фонд, а також інше майно, необхідне для здійснення завдань держави.
Статтею 13 Конституції УРСР було передбачено особисту власність громадян.
Отже, на період роботи позивачки па посаді вихователя Тростянчицького дитячого садка колгоспу ім. Петровського в Україні визнавалось дві форми власності: соціалістична та особиста, а зважаючи на те, що в цей період колгоспи відносились до соціалістичної форми власності, а не до особистої, тому вказаний період роботи позивача прирівнюється до роботи в закладах державної та комунальної власності.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31.01.2019 року у справі № 466/2943/17, який враховується судом згідно приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.
Також, відповідно до частини четвертої статті 2 Закону України “Про власність” від 07.02.1991 року №697-XII (далі – Закон №697-XII), що був чинний у спірний період роботи позивачки Тростянчицькому дошкільному закладі, який перебував на балансі КСП ім. Петровського та, згодом, у ТОВ “Тростянчик ЛТД”, на посаді вихователя дитячого садка, власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна.
Суб`єктами права колективної власності є трудові колективи державних підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи, акціонерні товариства, господарські товариства, господарські об`єднання, професійні спілки, політичні партії та інші громадські об`єднання, релігійні та інші організації, що є юридичними особами (частина перша статті 20 Закону №697-XII).
Відповідно до статті 11 Закону України від 11 липня 2001 року № 2628-ІІІ “Про дошкільну освіту” заклад дошкільної освіти – це заклад освіти, основним видом діяльності якого є освітня діяльність у сфері дошкільної освіти, що реалізується на підставі ліцензії на провадження освітньої діяльності у сфері дошкільної освіти.
Згідно зі статтею 27 Закону № 2628-ІІІ учасниками освітнього процесу у сфері дошкільної освіти є, зокрема: педагогічні працівники: директори, заступники директора з навчально-виховної (виховної) роботи, вихователі-методисти, вихователі, старші вихователі, асистенти вихователів, вчителі (усіх спеціальностей), вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи, соціальні педагоги, інструктори з праці, інструктори з фізкультури, інструктори слухового кабінету, музичні керівники, керівники гуртків, студій, секцій, інших форм гурткової роботи та інші спеціалісти. 
Закон України “Про дошкільну освіту” від 11 липня 2001 року № 2628-III, який визнає статус державного або комунального закладу дошкільної освіти прийнятий 11.07.2001.
Верховний Суд у постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 328/1619/17(2-а/328/80/17) зазначив, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” будь-якого іншого виду пенсії.
У постанові від 28 листопада 2019 року у справі № 522/5056/16-а Верховний Суд також зазначив, що для отримання грошової допомоги, при призначенні пенсії за віком, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій, мають бути дотримані такі вимоги: особа має досягнути пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, зокрема частиною 1 ст. 26 встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років; на день досягнення пенсійного віку особа мала працювати в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і мати страховий стаж, зокрема для чоловіків - 35 років, на таких посадах; особа до цього не отримувала будь-яку пенсію.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. 
Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Крім того, згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).
Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. 
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). 
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Отже, вказаним Порядком передбачено, що у разі наявності в трудовій книжці саме неправильних чи неточних записів, для підтвердження стажу приймаються уточнюючи довідки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи особи. 
Як вірно встановлено судом першої інстанції, записи у трудовій книжці підтверджують роботу позивача на посадах які давали право позивачу на пенсію за вислугу років та наявність необхідного стажу. 
Так, згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 20.08.1984 року та довідки від 25.04.2025 №10-02/8, виданої Тростянчицьким комунальним закладом дошкільної освіти (ясла-садок) загального розвитку ОСОБА_1 у період з 01.09.1986 (наказ по Тростянецькому районному відділу народної освіти від 04.08.1986 року) та станом на дату видачу довідки працювала вихователем вказаного закладу дошкільної освіти, а отже стаж підлягає зарахуванню до стажу працівника освіти, що дає право на призначення і виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії.
Отже, праця позивача та наявність необхідного стажу підтверджена у відповідності до Порядку № 637. 
Тобто, станом на день призначення позивачу пенсії за віком, позивач мала необхідний спеціальний стаж для отримання допомоги.
Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
На підставі викладеного, суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності роботи позивача на посаді, що дає право на пенсію за вислугою років та отримання грошової допомоги відповідно до вимог п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 р. у справі № 200/6279/25 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 р. у справі № 200/6279/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 08 липня 2026 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко