Єдиний унікальний номер 205/10210/26
Номер провадження3/205/2652/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 серпня 2026 року м. Дніпро 
Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Шиян В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 
про притягнення до адміністративної відповідальності за я. 1 ст. 173-2 КУпАП,- 

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2026 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та економічного характеру, яке полягало у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою та заволодінні її особистою річчю - мобільним телефоном, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтвердив, просив суд суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтвердила, покарання ОСОБА_1 просила призначити на розсуд суду.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 1 КУпАП одним із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності, запобігання правопорушенням та виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання законів України.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру, що вчиняються, зокрема, між подружжям, незалежно від факту спільного проживання.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону психологічне насильство — це форма домашнього насильства, що включає, зокрема, словесні образи, погрози, приниження, залякування та інші діяння, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за власну безпеку, емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди її психічному здоров`ю.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг тощо.
Частиною першою ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за умисне вчинення діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, зокрема образ, погроз, переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, внаслідок яких була або могла бути завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої особи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи
Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
На підтвердження вини ОСОБА_1 судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 116261 від 24.07.2026 року; рапорт ЄО № 23133 від 24.07.2026 року; заяву ОСОБА_2 про вчинення щодо неї домашнього насильства та її письмові пояснення; копію термінового заборонного припису серії АА № 652881; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.
Оцінивши зазначені докази у їх сукупності відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними та достатніми для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
При цьому суд враховує, що вина ОСОБА_1 також підтверджується його власними поясненнями та визнанням вини у судовому засіданні, а обставини вчинення домашнього насильства підтверджені потерпілою ОСОБА_2 .
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При вирішенні питання про вид та розмір адміністративного стягнення суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини справи.
Обставин, що відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Визнання ОСОБА_1 своєї вини та щире каяття суд враховує як обставину, що пом`якшує адміністративну відповідальність відповідно до ст. 34 КУпАП.
Обставин, що відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
З урахуванням характеру вчиненого адміністративного правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, визнання ним вини, позиції потерпілої, а також відсутності обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу, яке є необхідним та достатнім для його виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню ним нових адміністративних правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 173-2, 283, 284 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. Про сплату штрафу правопорушник зобов`язаний повідомити суд шляхом надання відповідних платіжних документів (квитанцій).
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Шиян В.В.