ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

15.07.2026 Справа № 905/93/26 
Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І. за участю секретаря судового засідання Вологжаніної К.В., розглянувши матеріали справи 
за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м. Київ, в особі філії – Донецького обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м. Краматорськ, Донецька область,
до відповідача-1 фізичної особи-підприємця Кваніна Дмитра Олександровича, м.Дружківка, Донецька область,
відповідача-2 ОСОБА_1 , м. Дружківка, Донецька область,
про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020 у сумі 489512,00грн, відсотків за користування кредитом у сумі 303939,94грн, всього 793451,94грн, та звернення стягнення на предмет застави,

За участю представників:
від позивача: не з`явився
від відповідачів-1,-2: не з`явились
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», м. Київ, в особі філії – Донецького обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м. Краматорськ, Донецька область, (позивач) звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до фізичної особи-підприємця Кваніна Дмитра Олександровича, м. Дружківка, Донецька область, (відповідач-1) та фізичної особи Кваніної Наталії Юріївни, м. Дружківка, Донецька область, (відповідач-2) про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020 у сумі 489512,00грн, відсотків за користування кредитом у сумі 303939,94грн, всього 793451,94грн, та звернення стягнення на предмет застави.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання фізичною особою-підприємцем Кваніним Дмитром Олександровичем прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором №104.10-35/К-206/20 від 30.12.2020 в частині повернення кредитних коштів, сплати відсотків, а також неналежним виконанням Кваніною Наталією Юріївною прийнятих на себе зобов`язань за договорами поруки №104.10-35/П-293/20 від 30.12.2020, укладеним у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №104.10-35/К-206/20 від 30.12.2020. З метою стягнення заборгованості позивач також заявив вимогу про стягнення на предмет застави за договором застави транспортних засобів №104.10-35/3-292/20 від 30.12.2020, належному на праві власності відповідачу-1.
Правом на подання відзивів на позовну заяву у строк встановлений в ухвалі від 09.06.2026 відповідачі-1, -2 не скористались.
02.03.2026 через систему «Електронний суд» відповідач-1 звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи з причини неможливості, на думку відповідача-1, розгляду справи по суті під час тривання воєнного стану, просив відновити розгляд справи після завершення бойових дій у місті Дружківка з посиланням та обставини вилучення транспортного засобу – вантажного спеціалізованого фургона-рефрижератора СКС GA21R23-05PK, що є предметом забезпечення, на потреби Збройних Сил України та знаходження доказів цих обставин в помешканні відповідача-1 у місті Дружківка Донецької області. 
Відповідач через систему «Електронний суд» 08.04.2026 надав пояснення, в яких заперечив обставини повідомлення банку про вилучення заставного майна на військові потреби, просив суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи.
Повідомлення відповідача-1 про відкриття провадження у справі та про дату, час та місце судових засідань суд здійснив шляхом направлення відповідних ухвал до його електронного кабінету в системі «Електронний суд». 
З метою повідомлення відповідача-2 про відкриття провадження у справі та про дати, час та місце судових засідань судом здійснено запит до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери та з`ясовано, що фізична особа Кваніна Наталія Юріївна зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвала про відкриття провадження у справі та всі інші ухвали у справі спрямовувалися за цією адресою, однак поштову кореспонденцію відповідач-2 не отримав. Відповідач-2 також повідомлявся про судове провадження, час і місце розгляду справи шляхом направлення ухвал від 09.06.2026 та 26.06.2026 за місцем реєстрації згідно з даними Єдиного державного демографічного реєстру. Ухвали суду відповідач-2 не отримав, поряд з тим направлення ухвали рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача суд розцінює достатнім для того, щоб вважати повідомлення відповідача-2 належним чином, оскільки отримання ухвали адресатом перебуває поза межами контролю суду та залежить від суб`єктивної поведінки відповідача.
З метою повідомлення відповідача-2 про дату, час і місце розгляду справи, призначеного на 15.07.2026 ухвалою суду від 26.06.2026, суд за власною ініціативою розмістив оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.
Слід вказати, що суд вчинив всі можливі дії з метою повідомлення відповідачів про судове провадження у справі та дату, час та місце проведення судових засідань. Учасники справи також мали можливість ознайомитись з процесуальними документами у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), який є відкритим для доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
Рух справи. 
Ухвалою від 25.02.2026 Господарський суд Донецької області відкрив провадження у справі; справу визначив розглядати за правилами загального позовного провадження.
Підготовчі засідання проведені 18.03.2026, 08.04.2026 та 06.05.2026.
Ухвалою від 08.04.2026 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача-1 про відкладення судового розгляду до завершення воєнного стану в Україні та завершення бойових дій.
Ухвалою від 07.05.2026 суд закрив підготовче провадження, справу призначив до судового розгляду по суті на 20.05.2026 з подальшим оголошенням перерви у розгляді справи до 25.05.2026.
У зв`язку із залученням додаткових доказів суд ухвалою від 25.05.2026 повернувся на стадію підготовчого провадження та призначив підготовче засідання на 09.06.2026.
Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Донецької області №02-01/117 від 08.06.2026 призначено проведення повторного автоматичного розподілу справи.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Донецької області від 08.06.2026 для розгляду справи №905/93/26 визначено суддю Аксьонову К.І.
Ухвалою від 09.06.2026 суд постановив прийняти до свого провадження справу №905/93/26 зі стадії підготовчого провадження; підготовче засідання призначив на 26.06.2026.
Ухвалою від 26.06.2026 суд закрив підготовче провадження, справу призначив до судового розгляду по суті на 15.07.2026.
У судове засідання 15.07.2026 учасники справи не з`явились; клопотань про відкладення розгляду справи не заявили. Позивач 15.07.2026 через систему «Електронний суд» подав заяву про проведення судового засідання 15.07.2026 без участі його представника. 
Враховуючи ненадання відповідачами відзивів, суд згідно з положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами. 
Суд дійшов висновку про безперешкодність реалізації всіма учасниками своїх процесуальних прав у справі; наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду спору по суті.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
30.12.2020 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії – Донецького обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (банк) та фізичною особою-підприємцем Кваніним Дмитром Олександровичем (позичальник) укладено кредитний договір №104.10-35/К-206/20, відповідно до п.2.1 якого банк зобов`язався надати на умовах цього договору кредит, а позичальник зобов`язався отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит у розмірі, визначеному в статті 3 цього договору та забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Статтею 3 кредитного договору передбачено наступні умови кредитування.
Сума та валюта кредиту складає 638500,00грн (п.3.1). Кредит надається одноразово з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 29 грудня 2025 року (п.3.2). Цільове призначення кредиту: придбання транспортних засобів/обладнання, що використовуватимуться в комерційних цілях та виробничих цілях (п.3.7).
Відповідно до пп.3.4.1 п.3.4 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за процентною ставкою (далі – базова процентна ставка), яка є змінюваною, розмір якої розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором із застосуванням такої формули: БПС=Індекс UIRD (3m) + Маржа де: БПС – розмір базової процентної ставки у процентах річних, який розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором; індекс UIRD (3m) – Український індекс ставок за депозитами фізичних осіб (Ukrainian Index of Deposit Rates) – середньозважена річна ставка, що розраховується кожного банківського дня в системі Thomson Reuters на основі номінальних ставок по строкових депозитах фізичних осіб у гривні на строк 3 місяці з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору і оприлюднюється на сайті Національного банку України в мережі Інтернет (на дату укладення цього договору за посиланням: https://www.bank.gov.ua/files/UIRD.xls), а також у системі Thomson Reuters. У випадку розходження значень ставки UIRD між різними джерелами інформації, перевага надається значенню ставки UIRD, що оприлюднена в системі Thomson Reuters; Маржа – доданок, який виражений у процентах, що становить 5%.
Згідно з пп.3.4.2 п.3.4 кредитного договору на момент укладення договору з урахуванням визначеного на таку дату індексу UIRD (3m) та із застосуванням формули, передбаченої п.3.4.1 цього договору, розмір базової процентної ставки становить 12,98%, який підлягає застосуванню для визначення зобов`язання постачальника зі сплати процентів до моменту першого перегляду (зміни) розміру такої базової процентної ставки у відповідності до п.3.4.3 договору.
Перегляд базової процентної ставки та зміна її розміру (збільшення чи зменшення, якщо це є наслідком застосування формули, передбаченої п.3.4.1 цього договору) здійснюється банком кожного календарного кварталу в період з 01 по 07 число першого місяця такого календарного кварталу, починаючи з дати укладення цього договору до повного виконання позичальником зобов`язань за цим договором. При цьому застосовується індекс UIRD (3m), який визначається для відповідної дати, а саме станом на 01 січня, 01 квітня, 01 липня та 01 жовтня відповідного року (далі – дата перегляду процентної ставки). Базова процентна ставка у розмірі, розрахованому за наслідком такого її перегляду банком (в тому числі у збільшеному або зменшеному її розмірі, якщо така зміна є наслідком відповідного перегляду базової процентної ставки) застосовується для цілей сплати процентів з дати перегляду процентної ставки включно по останній календарний день останнього місяця календарного кварталу, у якому відбувся такий перегляд банком розміру базової процентної ставки. У випадку неможливості визначення розміру індексу UIRD (3m) станом на дату перегляду процентної ставки, що сталося з незалежних від сторін обставин, для цілей визначення розміру базової процентної ставки на певний період (календарний квартал) застосовується індекс UIRD (3m), який буде можливо визначити на найбільш ранню дату визначеного цим підпунктом періоду перегляду та зміни розміру базової процентної ставки. У випадку неможливості визначення розміру індексу UIRD (3m) у відповідності до зазначених вище у цьому підпункті правил, що сталося з незалежних від сторін обставин, для цілей сплати процентів у відповідному новому періоді дії договору (календарному кварталі) застосовується розмір базової процентної ставки, який був визначений за правилами, встановленими договором та застосовувався у попередньому періоді дії договору (календарному кварталі), сторони дійшли згоди, що у випадках, коли розрахований згідно наведеної у п.3.4.1 договору формули розмір базової процентної ставки становитиме значення, яке перевищує 30% річних, базова процентна ставка нараховуватиметься в розмірі 30% річних (максимальна процентна ставка). Банк інформує позичальника та/або поручителя про розмір базової процентної ставки, розрахований банком внаслідок здійснення ним у відповідності до умов цього договору перегляду базової процентної ставки. З цією метою банк протягом 15 календарних днів, що слідують за датою перегляду процентної ставки, направляє відповідне повідомлення в порядку, визначеному п.8.4 цього договору), в якому зазначається встановлений розмір базової процентної ставки, який підлягає застосуванню у відповідному періоді (календарному кварталі) (пп.3.4.3 п.3.4 кредитного договору).
Умовами пункту 3.5 кредитного договору також встановлений особливий порядок виконання позичальником зобов`язання щодо своєчасної сплати процентів.
Зокрема згідно з пп.3.5.1 п.3.5 договору кредитної лінії, приймаючи до уваги умови Програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%», реалізація якої здійснюється на підставі Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 №28 та договору співробітництва (далі – Програма), користуючись принципом свободи договору та керуючись ч.2 ст. 526 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди, що за умови дотримання позичальником умов Програми та належного виконання ним умов кредитного договору (в частині вчасного повернення суми кредиту, її частини та/або вчасної сплати суми процентів її частини), в межах періоду відповідності Програмі, позичальнику встановлюється особливий порядок виконання зобов`язання щодо своєчасної сплати процентів (за умови відсутності обставин та/або порушень умов договору, які виключають можливість застосування такого особливого порядку).
Позичальник самостійно (за власні кошти) сплачує частину нарахованих за кредитним договором процентів в розмірі компенсаційної процентної ставки (КПС), яка у урахуванням умов Програми визначається в залежності від: 1) розміру доходу позичальника/групи пов`язаних контрагентів від провадження господарської діяльності, який визначений на дату укладення кредитного договору та на таку дату не перевищує 50 млн. грн включно, 2) забезпечення чи не забезпечення позичальником / групи пов`язаних контрагентів протягом строку кредитування за кредитним договором приросту його робочих місць (збільшення середньооблікової чисельності працівників позичальника/ ГПК) у порівнянні з середньообліковою чисельністю працівників за останній календарний місяць звітного кварталу, яка розрахована на дату укладення кредитного договору. На дату укладення договору середньооблікова чисельність працівників становить 0 осіб, у т.ч. середньооблікова чисельність працівників Позичальника – 0 осіб (пп. 3.5.1.1). 
Розмір компенсації процентної ставки, яку позичальник повинен своєчасно самостійно (за власні кошти) сплатити визначається кожного календарного кварталу таким чином (пп. 3.5.1.2): в першому календарному кварталі з дати укладення Кредитного договору розмір компенсації процентної ставки становить 7 % процентів річних; починаючи з другого календарного кварталу кредитування розмір компенсації процентної ставки змінюється у порядку, визначеному пп. 3.5.1.2.2 кредитного договору.
Згідно з п.3.3 кредитного договору виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором забезпечується заставою рухомого майна (транспортних засобів), вантажний спеціалізований фургон-рефрижератор СКС GA21R23-05PK, 2020 р.в., що належить фізичній особі-підприємцю Кваніну Дмитру Олександровичу (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та порукою поручителя.
Надання кредиту (траншу) на умовах цього договору здійснюється банком протягом 5 банківських днів після виконання позичальником усіх та кожної з умов надання кредиту (траншу) в рамках цього договору, в т.ч. при відсутності підстав для призупинення або відмови у наданні кредиту (траншу), передбачених п.3.12 цього договору: надання позичальником заяви на отримання кредиту (за формою, наведеною в додатку 1 до цього договору), засвідченої підписом позичальника та відбитком печатки позичальника (за бажанням) (пп.3.9.1 п.3.9 кредитного договору).
Позичальник здійснює повернення кредиту відповідно до графіку платежів, який є додатком 1 до цього договору, та забезпечує сплату процентів за користування кредитом відповідно до умов цього договору (п.3.10 кредитного договору).
Пунктом 3.15 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну сплату банку процентів в порядку та розмірах, визначених цим договором. 
Проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт у розмірі базової процентної ставки на основну суму боргу та за строк фактичного користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту включно до дня повного погашення основної суми боргу за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як один повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається (пп.3.15.1 п.3.15 кредитного договору).
Згідно з п. 3.15.2 п.3.15 кредитного договору проценти, нараховані за користування кредитом у відповідному місяці (звітному місяці) протягом строку дії договору сплачуються за рахунок коштів позичальника з 10 по 15 число (включно) місяця, наступного за звітним місяцем, а у випадку розірвання цього договору, дострокового погашення всієї суми кредиту або настання остаточного терміну повернення кредиту – одночасно з погашенням всієї основної суми боргу.
Відповідно до п. 3.15.5 п.3.15 кредитного договору сторони засвідчують розуміння того, що позичальник забезпечує сплату повної суми процентів шляхом перерахування коштів на рахунок, зазначений у п. 3.18. цього договору, у випадках та за періоди, визначені пп. 3.15.2 договору.
Згідно з пп.3.15.6 п.3.15 договору кредитної лінії якщо дата закінчення строку/терміну встановлена цим договором для здійснення будь-якого платежу з метою виконання позичальником зобов`язання за цим договором припадає на день, що не є банківським днем, то такий платіж має бути здійснений наступного банківського дня.
Відповідно до п.п.4.3.1, 4.3.2 п.4.3 кредитного договору позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання, а також зобов`язання за іншими договорами, укладеними з банком; у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором на першу вимогу банку – сплатити штрафні санкції, як це передбачено в цьому договорі, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані збитки.
З метою забезпечення здійснення позичальником платежів, належних до сплати за кредитним договором, що входять до складу зобов`язання, сторони домовилися, що цим пунктом договору, позичальник доручає банку, а банк набуває право (але не зобов`язаний) здійснювати договірне списання коштів позичальника з поточного (-их) рахунку (-ів) позичальника (у національній та/або іноземних валютах), як вікритого (-их) на дату укладання цього договору, так і того (тих), що буде (-уть) відкриті протягом строку дії цього договору, у розмірі сум платежів, що підлягають сплаті (компенсації/відшкодуванню) позичальником на користь банку за цим договором при настанні строку виконання зобов`язання (його частини) (п.3.21 кредитного договору).
За змістом пп.3.12.2 п.3.12 договору кредитної лінії банк має право призупинити надання кредиту (траншу) або відмовитись від надання позичальнику кредиту (траншу) частково або в повному обсязі, відкликати кредит або вимагати дострокового повернення суми кредиту (траншу) та сплати суми нарахованих процентів за користування кредитом (траншу) (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами, що підлягають сплаті за цим договором), у тому числі, але не виключно, в наступних випадках, зокрема, у разі коли позичальник вчасно не здійснив погашення суми боргу або її частини, або не забезпечив сплату процентів в порядку та способи визначені цим договором та з урахуванням програми або не здійснив погашення будь-яких інших сум, які підлягають сплаті за цим договором.
Пунктом 3.13 договору кредитної лінії передбачено, що відкликання банком кредиту з підстав, визначених п.3.12 цього договору, здійснюється шляхом направлення позичальнику в порядку, визначеному п.8.4 цього договору, вимоги про відкликання кредиту. Сторони підтверджують, що відмова банку від наступних видач кредиту не є односторонньою зміною умов цього договору.
Після отримання від банку зазначеної вище вимоги про відкликання кредиту, позичальник зобов`язаний не пізніше 25 банківських днів з дати направлення банком такої вимоги здійснити повне погашення заборгованості за цим договором (в тому числі повернути основну суму боргу, сплатити нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті позичальником на користь банку відповідно до умов цього договору) (п.3.14 кредитного договору).
У пункті 8.4 кредитного договору сторони за взаємною згодою встановили, що будь-які повідомлення, вимоги, згоди та інший обмін інформацією, що направляються сторонами одна одній, повинні бути здійснені у письмовій формі.
Згідно з п.8.5 кредитного договору повідомлення/вимоги можуть також направлятись стороною іншій стороні на її електронну адресу, зазначену в п. 9 цього договору, або факсимільним зв`язком із наступним направленням таких повідомлень/вимог у паперовому вигляді у порядку, визначеному 8.4. цього договору. 
Договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (за бажанням) та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п.8.6 кредитного договору).
Між сторонами підписано додаток №2 до кредитного договору «Графік платежів за кредитним договором», в якому погодили сплату основної суми боргу щомісячно кожного 15 числа наступного місяця до 15.11.2025 включно у сумі 10642,00грн та 29.12.2025 у сумі 10622,00грн.
Кредитний договір №104.10-35/К-206/20 від 30.12.2020 та додатки до нього підписані позичальником та банком.
У забезпечення виконання кредитного договору між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (банк, кредитор), фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (боржник) та фізичною особою ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки №104.10-35/П-293/20 від 30.12.2020.
Згідно з умовами п.2.1 договору поруки поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору.
Пунктом 2.2 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник в порядку, визначеному кредитним договором, у тому числі, але не виключно у разі повного чи часткового невиконання боржником зобов`язання, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитом та/або повернення частини кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою кредитора, та/ або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором.
За умовами п.2.6 договору поруки поручитель погоджується та зобов`язується солідарно відповідати за виконання зобов`язання правонаступниками боржника чи будь-якою іншою особою, на яку буде переведено борг за кредитним договором та/або яка буде визначена боржником за зобов`язанням відповідно до законодавства.
У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язання в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а поручитель та боржник з моменту порушення боржником зобов`язання відповідають перед кредитором як солідарні боржники (пп.3.2.2 п.3.2 договору поруки).
Кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за кредитним договором на власний вибір, як від боржника і поручителя спільно, так від будь-кого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково (пп. 3.2.3 п.3.2 договору поруки).
Порука на підставі цього договору діє незалежно від інших способів виконання зобов`язання боржника перед кредитором за кредитним договором (пп.3.2.6 п.3.2 договору поруки).
З метою реалізації відповідно до умов цього договору права вимоги до поручителя кредитор має право, але не зобов`язаний пред`явити (направити) поручителю вимогу. Направлення кредитором вимоги не позбавляє кредитора права вимагати у поручителя виконання зобов`язання відповідно до умов цього договору та законодавства (пп.3.2.4 п.3.2 договору поруки).
У випадку направлення кредитором поручителю вимоги, поручитель зобов`язується здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 (десяти) календарних днів з дати направлення вимоги кредитором та в обсязі, зазначеному у вимозі. У випадку, якщо кредитор скористався своїм правом та направив поручителю вимогу, остання є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем зобов`язання в розмірі, визначеному кредитором у вимозі. Єдиною підставою для визначення кредитором у вимозі розміру зобов`язання, що підлягає виконанню поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою кредитора для визначення грошових зобов`язань боржника перед кредитором за кредитним договором (пп.3.2.7, 3.2.8 п.3.2 договору поруки).
Відповідно до пп.3.3.5 п.3.3 договору поруки виконання зобов`язання здійснюється поручителем шляхом переказу грошових коштів на рахунок кредитора. Зобов`язання поручителя вважаються виконаними в день надходження грошових коштів на відповідний рахунок кредитора, визначений кредитним договором для погашення заборгованості за ним або у вимозі, направленої кредитором відповідно до умов цього договору.
Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом 10 (десяти) років з моменту його підписання сторонами (пп.10.1.1 п.10.1 договору поруки).
До всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору, відповідно до умов кредитного договору, застосовується строк позовної давності тривалістю 10 років (пп.10.1.2 п.10.1 договору поруки).
Дія поруки за цим договором для цілей застосування та в розумінні ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України становить 10 (десять) років з моменту підписання цього договору сторонами та його скріплення печатками сторін (за бажанням) (пп.10.3.1 п.10.3 договору поруки).
Порука за цим договором припиняється закінченням строку, вказаного в п.п.10.3.1 цього договору, або з моменту повного виконання зобов`язання за кредитним договором (пп.10.3.2 п.10.3 договору поруки).
Окрім цього у забезпечення виконання кредитного договору між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (заставодержатель, банк) та фізичною особою-підприємцем Кваніним Дмитром Олександровичем (заставодавець, боржник) укладено договір застави транспортних засобів №104.10-35/3-292/20 від 30.12.2020 (далі –договір застави).
Відповідно до п.1.1 договору застави заставодавець, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору, передає в заставу, а цим приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет застави, що належить заставодавцю на праві власності.
Предметом застави за договором є трангспортні засоби, зазначені в додатку №1 до цього договору. Характеристика предмета застави та документи, що підтверджують право власності заставодавця на предмет застави, наведені в додатку №1 до договору (п.1.3 договору застави).
Згідно з п.1.4 договору застави вартість предмета застави визначена шляхом узгодження вартості між заставодавцем та заставодержателем та становить 798456,00грн.
За п.1.9 договору застави запис про обтяження предмета застави вноситься до Державного реєстру обтяжень рухомого майна не пізніше наступного банківського дня після укладення цього договору за рахунок заставодавця.
Відповідно до п.4.2 договору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання в цілому чи тієї або іншої її частини, а також у інших випадках, передбачених цим договором та/або законодавством, заставодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет застави у порядку, визначеному цим договором.
Заставодержатель набуває право звернути стягнення та реалізувати предмет застави у випадках, передбачених умовами цього договору та законодавством, в тому числі у разі невиконання або неналежного виконання заставодавцем умов зобов`язання (повністю або частково), у тому числі у випадку одноразового прострочення будь-якого зобов`язання, що складає зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором (п.6.1 договору застави).
Згідно з пп.6.4.1 п.6.4 договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави будь-яким способом, не забороненим законодавством, у тому числі, за рішенням суду у встановленому законодавством та цим договором порядку.
Відповідно до п.6.5 договору застави заставодержатель зобов`язаний в будь-якому випадку до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави.
Згідно з п.10.1 договору застави, цей договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами, скріплення печаткою (за бажанням) та нотаріального посвідчення і діє до виконання зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі.
Між сторонами договору застави підписано додаток №1 «Характеристика майна, яке є предметом застави за договором застави транспортних засобів №104.10-35/3-292/20 від 30.12.2020», відповідно до якого найменуванням предмету застави є вантажний спеціалізований фургон рефрижератор СКС GA21R23-05PK, 2020 р.в., № кузова/ № шасі НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ; місцезнаходження: Донецька обл., м. Дружківка, вул. Паризької Комуни, буд.41.
Договір застави транспортних засобів №104.10-35/3-292/20 від 30.12.2020 та додатки до нього підписані та скріплені печатками сторін, а також посвідчено приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Радіоновим Ю.В. та зареєстровано в реєстрі за №1985.
Як свідчать матеріали справи 30.12.2020 банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 638500,00грн, що підтверджується банківськими виписками з особового рахунку відповідача за періоди з 30.12.2020 по 26.11.2025, факт видачі кредиту не спростований відповідачем-1.
Шляхом проведення договірного списання було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020 у сумі 148988,00грн.
15.08.2025 Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» на адресу фізичної особи-підприємця Кваніна Дмитра Олександровича направлено вимогу про дострокове повернення кредиту №55/5.3-02/102069/2025 від 06.08.2025 у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020, в якій банк вимагав у 25-денний строк з дати направлення цієї вимоги сплатити заборгованість у повному обсязі. Вимога залишена без відповіді. 
15.08.2025 позивач (банк) на адресу поручителя (відповідача-2) надіслав вимогу №55/5.3-02/102118/2025 від 06.08.2025 про виконання зобов`язання, забезпеченого порукою, в якій зазначив про необхідність виконання як поручителем за договором поруки №104.10-35/П-293/20 від 30.12.2020 в 10-денний строк з дати направлення цієї вимоги порушене фізичною особою-підприємцем Кваніним Дмитром Олександровичем зобов`язання за кредитним договором №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020 та сплатити загальну заборгованість, яка станом на 06.08.2025 становить 782211,67грн. Вимога залишена без відповіді.
У виконання вимог п.6.5 договору застави транспортних засобів №104.10-35/3-292/20 від 30.12.2020 позивач зареєстрував в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на вантажний спеціалізований фургон рефрижератор СКС GA21R23-05PK, 2020 р.в., № кузова/ № шасі НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , накладено приватне обтяження за типом застава рухомого майна та 15.10.2025 зареєстровано звернення стягнення на майно.
Через неналежне виконання позичальником умов кредитного договору №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020 позивач (банк) на адресу відповідача-1 (заставодавця) 24.10.2025 направив повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання №55/5.3-02/132788/2025. Зазначеною вимогою було надано 30-денний строк для погашення заборгованості в повному обсязі та попереджено, що у разі невиконання вимоги буде звернено стягнення на предмет застави.
Доказів погашення заборгованості за кредитним договором №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020 матеріали справи не містять. Також відсутні відомості про погашення нарахованих позивачем відсотків за користування кредитом, залишок простроченої заборгованості за якими з урахуванням часткової сплати складає 303939,94грн.
Розглядаючи спір по суті, суд виходить з такого.
Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
Пунктом 1 ч. ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.
Відповідно до приписів ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України). Кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержанням письмової форми договору зумовлює його нікчемність (ст.1055 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
За змістом ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч.3 ст.1049 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. 
За приписами ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Згідно зі ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Цивільного кодексу України.
З наявних в матеріалах справи банківських виписок вбачається, що позивач у виконання умов кредитного договору №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020 надав відповідачу-1 кредитні кошти у розмірі 638500,00грн шляхом перерахування грошових коштів на зазначений в договорі рахунок.
Шляхом проведення договірного списання було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020 в сумі 148988,00грн, що підтверджується банківськими виписками по рахунку відповідача-1.
Як свідчать матеріали справи відповідач-1 порушив прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020 в частині своєчасної сплати кредиту відповідно до графіку сплати платежів (додаток №2 до кредитного договору).
Враховуючи умови пп.3.12.2 п.3.12 кредитного договору №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020 позивач 15.08.2025 на адресу фізичної особи-підприємця Кваніна Дмитра Олександровича направив вимогу про дострокове повернення кредиту №55/5.3-02/102069/2025 від 06.08.2025 у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020, в якій банк вимагав у 25-денний строк з дати направлення цієї вимоги сплатити заборгованість у повному обсязі. Вимога залишена без відповіді.
Доказів сплати заборгованості перед позивачем за кредитним договором №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020 за тілом кредиту у сумі 489512,00грн матеріали справи не містять.
Матеріали справи також свідчать про наявність у відповідача заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, яка з урахуванням часткового погашення складає 303939,94грн за період з 29.06.2022 по 29.09.2025, що відповідає умовам кредитного договору та вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Доказів сплати заявлених до стягнення відсотків відповідачем не надано, наявність заборгованості не оспорено.
Таким чином невиконання відповідачем-1 зобов`язань з повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків та комісії є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст.610 Цивільного кодексу України.
Вказане зумовлює висновок, що відповідач-1 згідно з ч. 1 ст.612 Цивільного кодексу України є боржником, який прострочив виконання зобов`язання.
Положеннями Цивільного кодексу України передбачені спеціальні способи захисту майнових інтересів кредитора на випадок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань боржником, які є видами забезпечення виконання зобов`язання. Одним із видів такого акцесорного зобов`язання є порука (ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу України).
В силу ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 
Згідно зі ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.
Відповідно до ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.
Строк звернення з позовом до поручителя обмежується строком поруки відповідно до ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України.
Як встановлено судом у забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи-підприємця Кваніна Дмитра Олександровича за кредитним договором №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020 між позивачем, відповідачем-1 та відповідачем-2 укладено договір поруки №104.10-35/П-293/20 від 30.12.2020.
Умовами розділу 2 договорів поруки сторонами визначено обсяг зобов`язань відповідача-2 як поручителя за всіма зобов`язаннями за кредитним договором №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020.
15.08.2025 позивач (банк) на адресу поручителя (відповідача-2) надіслав вимогу №55/5.3-02/102118/2025 від 06.08.2025 про виконання зобов`язання, забезпеченого порукою, в якій зазначив про необхідність виконання як поручителем за договором поруки №104.10-35/П-293/20 від 30.12.2020 в 10-денний строк з дати направлення цієї вимоги порушене фізичною особою-підприємцем Кваніним Дмитром Олександровичем зобов`язання за кредитним договором №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020 та сплатити загальну заборгованість, яка станом на 06.08.2025 становить 782211,67грн. Вимога залишена без відповіді.
Дія поруки за договорами поруки для цілей її застосування та в розумінні ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України становить 10 (десять) років з моменту підписання цього договору сторонами та його скріплення печатками сторін (за бажанням) (пп.10.3.1 п.10.3 договору поруки).
За умовами договору поруки позивач набув право вимоги до поручителя, відповідача-2, як солідарного з відповідачем-1 боржника щодо погашення заборгованості за кредитним договором №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020.
Судом встановлено, що позивач реалізував права кредитора за договором поруки як видом забезпечення основного зобов`язання у строк дії поруки шляхом пред`явлення позовної заяви з вимогою до відповідача-2, як поручителя протягом зазначеного у пп.10.3.1 п.10.3 договору поруки строку.
З урахуванням відсутності в матеріалах справи доказів виконання відповідачами зобов`язань перед позивачем зі сплати заявленої до стягнення заборгованості, виникнення якої доведено матеріалами справи, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення з відповідача-1 та солідарного з ним боржника, відповідача-2, заборгованості за кредитним договором №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020 у сумі 489512,00грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 303939,94грн, отже позов в цій частині підлягає задоволенню.
Щодо звернення стягнення на предмет застави суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч. 1 ст. 574 Цивільного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про заставу»).
Відповідно до ч. 1 ст. 576 Цивільного кодексу України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Схожі положення зазначені у ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про заставу» відповідно до яких предметом застави можуть бути майно та майнові права. Предметом застави може бути майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 584 Цивільного кодексу України, ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про заставу» у договорі застави визначаються суть, розмір і строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, тa (або) посилання на договір чи інший правочин, яким встановлено основне зобов`язання, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору. Опис предмета застави у договорі застави може бути поданий у загальній формі (вказівка на вид заставленого майна тощо).
За змістом ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави за рахунок предмета застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом ( ст.590 Цивільного кодексу України).
Статтею 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.
Приписами ст. 19 Закону України «Про заставу» зазначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. Обтяжувач та боржник повинні досягти згоди про максимальний розмір вимоги, яка забезпечується обтяженням. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.
Суд встановив, що 30.12.2020 між відповідачем-1 та позивачем укладено договір застави транспортних засобів №104.10-35/3-292/20 від 30.12.2020, відповідно до п.1.1 цього договору, заставодавець, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору, передає в заставу, а цим приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі , предмет застави, що належить заставодавцю на праві власності.
Відповідно до додатку №1 до договору застави сторони підписали характеристику майна, яке є предметом застави, відповідно до якого найменування предмету застави вантажний спеціалізований фургон рефрижератор СКС GA21R23-05PK, 2020 р.в., №кузова/ № шасі НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ; місцезнаходження: Донецька область, м. Дружківка, вул. Паризької Комуни, буд.41.
Згідно з ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а також умовами п.6.11 договору застави передбачено, що обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.
Як встановлено судом через неналежне виконання позичальником умов кредитного договору №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020 позивач (банк) на адресу відповідача-1 (заставодавця) 24.10.2025 направив повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання №55/5.3-02/132788/2025. Зазначеною вимогою було надано 30-денний строк для погашення заборгованості в повному обсязі та попереджено, що у разі невиконання вимоги буде звернено стягнення на предмет застави.
Поряд з цим, у виконання вимог п.6.5 договору застави транспортних засобів №104.10-35/3-292/20 від 30.12.2020 позивач зареєстрував в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на вантажний спеціалізований фургон рефрижератор СКС GA21R23-05PK, 2020 р.в., № кузова/ № шасі НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , накладено приватне обтяження за типом застава рухомого майна та 15.10.2025 зареєстровано звернення стягнення на майно.
Відповідач-1 вимог повідомлення не виконав, заборгованість за кредитним договором не погасив.
Суд зауважує, що стягнення заборгованості за основним зобов`язанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобов`язання, адже саме кредитор має право обрати, яким чином здійснювати стягнення заборгованості. Звернення стягнення на предмети застави відбувається в рахунок стягнення заборгованості за основним договором, а отже, таке звернення стягнення не є додатковим стягненням, яке могло б розумітися як подвійне.
Звернення стягнення на предмети застави є додатковим (акцесорним), а не альтернативним способом захисту порушеного права, який може бути використаний разом з основним або окремо, що не є подвійним стягненням заборгованості, і тому, невизнання можливості одночасного стягнення кредитної заборгованості за договором та звернення стягнення на предмет застави суперечило б принципам господарського судочинства, а також не сприяло захисту прав та інтересів учасників судового розгляду.
Отже, позивач, як кредитор має право обирати спосіб стягнення заборгованості, в тому числі одночасно звертаючись із вимогою про стягненням заборгованості та вимогою про звернення стягнення на предмети застави.
Згідно з ч.2 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.
В силу ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом продажу на публічних торгах у порядку, визначеному законом.
Частиною 1 ст.21 Закону України «Про заставу» визначено, що реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів), якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, – виключно з аукціонів (публічних торгів).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 591 Цивільного кодексу України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави.
Так, позивач просить звернути стягнення на предмет застави шляхом проведення публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження.
Обґрунтованих заперечень щодо звернення стягнення на предмет застави, відповідачами надано не було.
Посилання на вилучення заставного майна для потреб Збройних Сил України суд до уваги не бере з мотивів недоведеності цих обставин матеріалами справи. При цьому суд звертає увагу на те, що однією з засад судочинства згідно з ст.129 Конституції України є змагальність; відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Отже, враховуючи законодавче визначення поняття застави та правові наслідки невиконання зобов`язання, заставодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед заставодержателем за виконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета застави.
Зазначена відповідальність заставодавця не обмежена саме вартістю предмета застави, визначеною сторонами у відповідному договорі застави, оскільки початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів, відповідно до вимог ч. 2 ст. 591 Цивільного кодексу України, визначається в порядку, встановленому договором або законом, зокрема, може бути визначена в рішенні суду.
Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.
Згідно з ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання.
Отже початкова ціна предмета застави має бути визначена на підставі висновку суб`єкта оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.
Враховуючи, що забезпечене заставою зобов`язання за кредитним договором №104.10-35/К-206/22 від 30.12.2020 відповідачем-1 не виконано, заборгованість перед банком в сумі 793451,94грн (обґрунтований розмір встановлений судом під час розгляду спору, що підтверджується матеріалами справи) за основним боргом (кредитом) та за процентами за користування кредитом відповідачами не сплачена, суд дійшов висновку, що позивачем у відповідності до вище вказаних норм Цивільного кодексу України, Закону України «Про заставу», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та умов договору застави, правомірно заявлені позовні вимоги в частині погашення заборгованості перед позивачем за кредитним договором № 104.10-35/К-206/20 від 30.12.2020 у розмірі 793451,94грн (заборгованість за основним боргом (кредитом) та за процентами за користування кредитом), шляхом реалізації предмету застави на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження та із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет застави.
Розподіл судових витрат. 
З урахуванням задоволення позовних вимог згідно з п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідачів в рівних частинах. Інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, до розподілу між сторонами заявлено не було.
Керуючись ст. ст. 86, 129, 210, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця Кваніна Дмитра Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та солідарного з ним боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, б.12-Г, код ЄДРПОУ 00032129) в особі філії – Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Сіверська, б. 54, код ЄДРПОУ 09334702) заборгованість за кредитом у сумі 489512,00грн та відсотки за користування кредитом у сумі 303939,94грн.
У рахунок погашення заборгованості фізичної особи-підприємця Кваніна Дмитра Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, б.12-Г, код ЄДРПОУ 00032129) в особі філії – Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Сіверська, б. 54, код ЄДРПОУ 09334702) за кредитним договором № 104.10-35/К-206/20 від 30.12.2020, укладеним між фізичною особою-підприємцем Кваніним Дмитром Олександровичем ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 11.01.1996 Дружківським МВ УМВС України в Донецькій області, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», у сумі 793451,94грн, з яких: 489512,00грн – заборгованість за кредитом, 303939,94грн – відсотки за користування кредитом, звернути стягнення на майно, що є предметом застави відповідно до договору застави транспортних засобів №104.10-35/3-292/20 від 30.12.2020, а саме: вантажний спеціалізований фургон рефрижератор СКС GA21R23-05PK, 2020 р.в., № кузова/ № шасі НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Паризької Комуни, буд.41, та належить на праві власності фізичній особі-підприємцю Кваніну Дмитру Олександровичу, на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, б.12-Г, код ЄДРПОУ 00032129) в особі філії – Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Сіверська, б.54, код ЄДРПОУ 09334702), шляхом реалізації предмету застави на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження та із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження.
Стягнути з фізичної особи-підприємця Кваніна Дмитра Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, б.12-Г, код ЄДРПОУ 00032129) в особі філії – Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Сіверська, б. 54, код ЄДРПОУ 09334702) витрати зі сплати судового збору у сумі 9521,43грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, б.12-Г, код ЄДРПОУ 00032129) в особі філії – Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Сіверська, б. 54, код ЄДРПОУ 09334702) витрати зі сплати судового збору у сумі 9521,42грн.
Видати накази після набрання рішенням законної сили.
В судовому засіданні 15.07.2026 суд склав та підписав скорочене рішення.
Повне судове рішення суд склав та підписав 17.07.2026.
Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів; зазначений строк обчислюється з дня підписання повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова