Справа № 163/1031/26 
Провадження № 2/163/423/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2026 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді Павлуся О.С.

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом АТ «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Представник АТ «Універсал банк» просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 23609,11 гривень заборгованості за договором про надання банківських послуг "Мonobank" від 02 лютого 2023 року.
Вимоги обґрунтовано тим, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» (далі – Банк) запустив новий проект monоbank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «monоbank». Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, який виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичних осіб в Банку опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 
02 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся в Банк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 02.02.2023 та встановивши мобільний додаток monоbank, отримав розрахункову карту НОМЕР_1 та відкрив розрахунковий рахунок НОМЕР_2 . Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі – Договір). Згідно з Тарифами, пільговий період за карткою становить до 62 днів, пільгова відсоткова ставка – 0,00001% річних; базова відсоткова ставка нараховується на максимальну заборгованість в день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості – 3,1 % на місяць (37,2%); збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості) – 6,2% на місяць (74,4%). 
Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту..
Відповідач, зі своєї сторони, умов Договору не дотримав, повернення кредиту у визначені строки та розмірі згідно тарифів не здійснював, через що перед Банком має заборгованість за тілом кредиту в сумі 23320,81 гривень та за пенею в сумі 288,30 грн. 

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 30 квітня 2026 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторонам визначені строки для подання заяв по суті спору у формі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. 
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали від 30 квітня 2026 року відповідач отримав 05.06.2026.
У строк, визначений судом в ухвалі від 30.04.2026 з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав, будь-яких заяв щодо процедури розгляду справи не надіслав.
Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. 

Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

02 лютого 2023 року Банк та ОСОБА_1 підписали анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.
Положеннями анкети-заяви визначено, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в Банку при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank/Universal Bank», таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, тарифами складають Договір про надання банківських послуг.
Відповідач просив відкрити на своє ім`я рахунок у гривні НОМЕР_3 та встановити на нього кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному застосунку. 
У пункті 2 вказаної анкети-заяви зазначено, що пільговий період користування кредитом становить 62 календарні дні, у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом.
До анкети-заяви Банк долучив копію паспорта та картки платника податків відповідача, а також копію Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank/Universal Bank».
Відповідно до розрахунку Банку у відповідача за указаним кредитним договором утворилась заборгованість в загальній сумі 23609,11 грн, з яких: 23320,81 грн - тіло кредиту, 288,30 грн – пеня.
Такий розмір кредитної заборгованості відповідає банківській виписці за рахунком відповідача. 

Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ст.ст.202, 205, 207, 626, 639 ЦК України договір, як різновид правочину, вважається таким, що вчинений у письмовій (електронній) формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Укладення між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору підтверджується доданою до позову копією анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 02.02.2023.
Після підписання цього договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у Банку виникло зобов`язання відкрити відповідачу рахунок та надати в користування кредитні кошти, а у відповідача - оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжною карткою згідно з тарифами Банку та повернути кредитні кошти зі сплатою відповідних процентів за їх користування.
З наданого Банком розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, проте виниклою заборгованості не погашав. 
Використання відповідачем кредитних коштів свідчить про існування між АТ «Універсал Банк» та відповідачем договірних зобов`язань в рамках банківської послуги «monobank».
Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача перед Банком станом на 03.03.2026 утворилась заборгованість по тілу кредиту в сумі 23320,81 грн та за пенею в сумі 288,30 грн.
Розрахунок заборгованості по тілу кредиту підтверджується банківською випискою про рух коштів та узгоджується із визначеними в анкеті-заяві умовами кредитування, відповідачем не спростований, тому заявлена сума боргу у цій частині в розмірі 23320,81 гривень підлягає стягненню з відповідача. 

Разом з цим, заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості по пені в розмірі 288,30 грн задоволенню не підлягає з огляду на таке. 
У даній справі підлягають застосуванню норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введений воєнний стан, який неодноразово продовжувався і триває нині, що є загальновідомим фактом.
Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача пені не ґрунтується на вимогах Закону, оскільки прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за кредитним договором відбулося у період дії на території України воєнного стану, у зв`язку із чим він звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця пені за таке прострочення, тому заявлена у цій частині вимога є безпідставною і задоволенню не підлягає. 

У частинах 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту не виконав, тим самим порушив умови договору, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість по тілу кредиту в сумі 23320,81 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача в примусовому порядку. 
Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача пені через її невідповідність вимогам закону. 
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 98,78 % таких вимог.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг "Мonobank" від 02 лютого 2023 року в загальній сумі 23320 (двадцять три тисячі триста двадцять) гривень 81 копійку.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал банк» 2629 (дві тисячі шістсот двадцять дев`ять) гривень 92 копійки судового збору. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складання може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:
позивач - АТ «Універсал банк»; місце знаходження - вулиця Оленівська, 23, місто Київ; код ЄДРПОУ – 21133352;
відповідач - ОСОБА_1 ; місце проживання – АДРЕСА_1 ; РНОКПП – НОМЕР_4 .

Головуючий : суддя О.С.Павлусь