КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/10325/2026

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/14240/25

09 липня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Кирилюк Г.М. 
- Рейнарт І.М.
при секретарі - Козачук А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пасічніченка Дмитра Олександровича на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 23 березня 2026 року, постановлену під головуванням судді Андрейчука Т.В., у цивільній справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати наданих житлово-комунальних послуг,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2025 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати наданих житлово-комунальних послуг.
Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 14 січня 2026 року позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати наданих житлово-комунальних послуг - задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1  (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (місцезнаходження: місто Київ, площа Івана Франка, 5, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 40538421) заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01 травня 2018 року до
31 липня 2025 року у сумі 138442 (сто тридцять вісім тисяч чотириста сорок дві) гривні 48 (сорок вісім) копійок, пеню за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у сумі 3285 (три тисячі двісті вісімдесят п`ять) гривень 81 (вісімдесят одна) копійка, втрати від інфляції у сумі 21039 (двадцять одна тисяча тридцять дев`ять) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 5504 (п`ять тисяч п`ятсот чотири) гривні 81 (вісімдесят одна) копійка.
Стягнуто з ОСОБА_1  (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (місцезнаходження: місто Київ, площа Івана Франка, 5, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 40538421) судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 (нуль) копійок.
12 березня 2026 року відповідач       ОСОБА_1 а подала до суду заяву про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 січня 2026 року у цивільній справі № 756/14240/25 за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати наданих житлово-комунальних послуг, в якій просила суд поновити строк на подання заяви про скасування заочного рішення; скасувати заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 січня 2026 року; призначити справу до розгляду за правилами загального провадження.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23 березня 2026 року відмовлено відповідачці у поновленні строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 січня 2026 року у цивільній справі № 756/14240/25 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати наданих житлово-комунальних послуг.
Залишено без розгляду заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 січня 2026 року у цивільній справі № 756/14240/25 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати наданих житлово-комунальних послуг.
Не погоджуючись із постановленою ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Пасічніченко Дмитро Олександрович подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 23 березня 2026 року, справу №756/14240/25 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановленаз порушенням норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачка не могла знати про відкрите судове провадження, не отримувала копію заочного рішення суду та жодних матеріалів по справі, включаючи, позовну заяву з додатками, оскільки з початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України виїхала за кордон, та перебувала у Німеччині, про що свідчить відмітка в закордонному паспорті відповідачки (додається до апеляційної скарги).
Відповідачка дистанційно уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Мазною Г.П.
Довідавшись про судове рішення відповідачка пробувала дистанційно через представника отримати інформацію у справі (ознайомитись з матеріалами), які є обов`язковими для підготовки заяви про скасування заочного рішення суду, але враховуючи технічні проблеми та незацікавленість суду,відповідачка була змушена повернутись на територію України та особисто піти до суду.
Після цьогопредставницею відповідачки була підготовлена заява про скасування заочного рішення суду, яказвісно ж була подана з пропуском встановленого законом строком.
Але, незважаючи на вищевикладене, Оболонський районний суд міста Києва, не прийняв до уваги вказані обставини, неповно дослідив обставини у справі, не розібрався у ситуації та прийняв незаконну ухвалу.
В даному випадку відповідачка, через хибні висновки суду першої інстанції, фактично позбавляється права на судовий захист та справедливий суд.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.
В судове засідання, призначене судом апеляційної інстанції, учасники справи не з`явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції учасники справи повідомлялись у встановленому законом порядку.
Відповідно до вимог статті 128, 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати наданих житлово-комунальних послуг.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025року відкрито провадження у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати наданих житлово-комунальних послуг в порядку спрощеного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачці запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву(а.с. 44-45).
Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками були направлені відповідачці засобами поштового зв`язку на її зареєстровану адресу (а.с. 46)
Повторно судова повістка про виклик до суду надіслана відповідачці 03 листопада 2025 року (а.с. 59).
Поштові конверти, адресовані відповідачціОСОБА_1 , повернулись до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 53, 59а).
Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 14 січня 2026 року позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати наданих житлово-комунальних послуг задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1  (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (місцезнаходження: місто Київ, площа Івана Франка, 5, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 40538421) заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01 травня 2018 року до
31 липня 2025 року у сумі 138442 (сто тридцять вісім тисяч чотириста сорок дві) гривні 48 (сорок вісім) копійок, пеню за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у сумі 3285 (три тисячі двісті вісімдесят п`ять) гривень 81 (вісімдесят одна) копійка, втрати від інфляції у сумі 21039 (двадцять одна тисяча тридцять дев`ять) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 5504 (п`ять тисяч п`ятсот чотири) гривні 81 (вісімдесят одна) копійка.
Стягнуто з ОСОБА_1  (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (місцезнаходження: місто Київ, площа Івана Франка, 5, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 40538421) судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 (нуль) копійок (а.с. 61-67).
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 січня 2026 року надіслано до реєстру судом 22 січня 2026 року, забезпечено надання загального доступу 26 січня 2026 року.
Копія заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 січня 2026 року надіслана судом першої інстанції відповідачці рекомендованим листом та отримана відповідачкою 03 лютого 2026 року, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення судового рішення (а.с. 77).
03 лютого 2026 року адвокат Мазна Ганна Петрівна, яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_1 , подала до суду першої інстанції клопотання про внесення відомостей про неї, як про представника відповідачки до Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, повторно з таким клопотанням звернулась 04 лютого 2026 року (а.с. 70-71, 72-74).
У поданому клопотанні від 13 лютого 2026 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мазна Ганна Петрівна просила суд першої інстанції надати їй копію позовної заяви з додатками, завантаження матеріалів до ЄСІТС, з доказами надсилання і вручення відповідачу копії позовної заяви з додатками, а також врахувати, що строк для подання відзиву стороною відповідача має обчислюватись з моменту фактичного отримання доступу до позовної заяви (а.с. 78-83).
11 березня 2026 року в приміщенні суду з матеріалами справи ознайомилась особисто відповідач ОСОБА_1 , про що свідчить розписка (а.с. 84).
12 березня 2026 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мазна Ганна Петрівна подала до суду першої інстанції заяву про перегляд заочного рішення 14 січня 2026 року, в якій просила суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення у справі № 756/14240/25 та прийняти цю заяву про скасування заочного рішення до розгляду, обгрунтовуючи клопотання тим, що 03 лютого 2026 року відповідач отримала рішеннясудубез позову та додатків; сторона захисту не мала своєчасного і повного доступу до матеріалів справи та після отримання рішення представник відповідача без зволікання вчинив необхідні процесуальні дії для отримання доступу до справи, фактично ознайомлення з матеріалами відбулося лише 11 березня 2026 року.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23 березня 2026 року відмовлено відповідачці у поновленні строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 січня 2026 року у цивільній справі № 756/14240/25 за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати наданих житлово-комунальних послуг. Заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 січня 2026 року у цивільній справі № 756/14240/25 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати наданих житлово-комунальних послуг залишено без розгляду.
Ухвала суду мотивована тим, що відповідачка пропустила строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, а наведені причин для поновлення цього строку не свідчать про наявність обставин, які були об`єктивно непереборними, тобто, не залежали від волі ОСОБА_1 та її представниці, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливило своєчасне звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї (далі - Конвенція), згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини(стаття 10 ЦПК України).
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
ЄСПЛ неодноразово наголошував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, № 19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Колегією суддів апеляційного суду встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 14 січня 2026 року позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати наданих житлово-комунальних послуг задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1  (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (місцезнаходження: місто Київ, площа Івана Франка, 5, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 40538421) заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01 травня 2018 року до
31 липня 2025 року у сумі 138442 (сто тридцять вісім тисяч чотириста сорок дві) гривні 48 (сорок вісім) копійок, пеню за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у сумі 3285 (три тисячі двісті вісімдесят п`ять) гривень 81 (вісімдесят одна) копійка, втрати від інфляції у сумі 21039 (двадцять одна тисяча тридцять дев`ять) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 5504 (п`ять тисяч п`ятсот чотири) гривні 81 (вісімдесят одна) копійка. Стягнуто з ОСОБА_1  (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (місцезнаходження: місто Київ, площа Івана Франка, 5, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 40538421) судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 (нуль) копійок (а.с. 61-67).
Заочне провадження, відповідно до ЦПК України, є особливим порядком розгляду та вирішення цивільної справи за відсутності відповідача.
Перегляд заочного рішення судом, який його ухвалив, ЦПК України встановлює для відповідача особливий порядок оскарження заочного рішення - шляхом подання заяви про перегляд заочного рішення (статті 284-285), а також загальний порядок - апеляційне оскарження - для позивача (стаття 288).
Відповідно до частини другої статті 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (частини третя, четверта статті 284 ЦПК України).
Отже, законодавець встановив темпоральні обмеження для реалізації відповідачем права на перегляд заочного рішення.
Частиною 1 статті 120 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Частинами першою-третьою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Інститут процесуальних строків є наскрізним та міжгалузевим інститутом процесуального права, а положення глави 6 «Процесуальні строки» розділу І «Загальні положення» ЦПК України застосовуються до всіх видів проваджень, на всіх стадіях цивільного судочинства, а також поширюються на процедури заочного розгляду цивільних справ.
Отже, якщо відповідач подає клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд повинен застосувати загальні положення ЦПК України, а саме статтю 127 цього Кодексу, у якій вказано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Відповідно до статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 відступила від висновку, викладеного в постанові від 9 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, та сформулювала висновок про те, що оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України, а не без задоволення.
У питаннях оцінки поважності причин пропуску процесуального строку на оскарження як підстави для його поновлення Велика Палата Верховного Суду послідовно враховує критерії, сформовані у практиці ЄСПЛ, а саме: тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин; при цьому заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (справа «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії», пункт 109 ).
Усталеним у практиці ЄСПЛ є підхід щодо врахування таких обставин при оцінці поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийняті рішень про його поновлення: 1) складність справи, тобто обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі.
З огляду на сформовані критерії Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при вирішенні питання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення підлягає оцінці, зокрема, процесуальна поведінка відповідача під час розгляду справи в суді, а також його дії після отримання інформації про постановлене рішення.
У справі, яка переглядається, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, ухваленого 14 січня 2026 року, сторона відповідача посилалась на те, що 03 лютого 2026 року відповідач отримала рішення суду без позову та додатків; сторона захисту не мала своєчасного і повного доступу до матеріалів справи та після отримання рішення представник відповідача без зволікання вчинив необхідні процесуальні дії для отримання доступу до справи, фактично ознайомлення з матеріалами відбулося лише 11 березня 2026 року.
Відмовляючи у поновленні процесуального строку та, залишаючи заяву відповідачча про перегляд заочного рішення без розгляду, суд першої інстанції, виходив, зокрема, з відсутності обставин, що об`єктивно перешкоджали заявнику (відповідачу у справі) звернутися до суду із заявою про перегляд заочного рішення у визначений процесуальним законом строк.
Суд першої інстанції прийняв до уваги, що копія заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 січня 2026 року вручена відповідачу ОСОБА_1 03 лютого 2026 року. Того ж дня, 03 лютого 2026 року, адвокат Мазна Ганна Петрівна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , подала до суду клопотання про внесення відомостей про неї як про представницю відповідачки до Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. 09 лютого 2026 року в Єдиній судової інформаційно-телекомунікаційної системи адвоката Мазну Ганну Петрівну додано до списку учасників справи в якості представниці відповідача. З клопотанням про ознайомлення з матеріалів справи звернулася до суду безпосередньо відповідачка лише 11 березня 2026 року. Доказів на підтвердження об`єктивної неможливості ознайомитись з матеріалами справи до вказаної дати відповідачкою та її представницею не надано.
З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки станом на момент звернення до суду першої інстанції з відповідною заявою (12 березня 2026 року), строк пропущено.
Здійснюючи оцінку застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів апеляційного суду враховує, що відповідачка ОСОБА_1 отримала копію заочного рішення - 03 лютого 2026 року, а отже, була обізнана про існування в суді першої інстанції провадження у справі № 756/14240/25, про що також свідчать і неодноразові звернення її представника - адвоката Мазної Ганни Петрівни, починаючи від дня вручення відповідачці копії зачоного рішення, до суду першої інстанції.
Як передбачено частиною 3, 4 статті 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Ураховуючи, що сторона відповідача була достеменно обізнана про існування судового провадження у справі № 756/14240/25, їй вручено копію заочного рішення - 03 лютого 2026 року, суд першої інстанції обґрунтовано піддав сумніву об`єктивну неможливість відповідачки ОСОБА_1 подати заяву про перегляд заочного рішення раніше 12 березня 2026 року.
Таким чином, установивши відсутність у ОСОБА_1 (відповідача у справі) об`єктивних непереборних труднощів для подання заяви про перегляд заочного рішення в строки, визначені частиною другою статті 284 ЦПК України, з дня отримання повного заочного рішення суду та відсутність безумовних підстав для поновлення строку на звернення до суду з такою заявою, передбачених у частині третій статті 284 цього Кодексу, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги представника відповідачки адвоката Пасічніченка Дмитра Олександровича про те, що відповідчка не отримувала копію заочного рішення суду спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме, поштовим повідомленням з відміткою про вручення відповідачці ОСОБА_1 копії судового рішення у справі № 756/14240/25 - 03 лютого 2026 року.
До того ж, сама відповідачка у поданій заяві про перегляд заочного рішення визнає, що 03 лютого 2026 року вона отримала копію повного заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 січня 2026 року у справі № 756/14240/25.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, оскільки фактично зводяться до вирішення по суті заяви про перегляд заочного рішення, що не допускається на стадії вирішення питання про дотримання відповідачем строку подання заяви про перегляд заочного рішення. Суд першочергово перевіряє дотримання відповідачем вимог статей 284, 285 ЦПК України в частині строку подання заяви про перегляд заочного рішення, до прийняття такої заяви до розгляду. Відповідно суд не наділений правом, оминувши процесуальну дію щодо встановлення дотримання або порушення заявником строків звернення до суду, перейти до розгляду заяви по суті.
Отже, доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пасічніченка Дмитра Олександровича, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 23 березня 2026 року є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування немає, а тому апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пасічніченка Дмитра Олександровичаслід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін. 
Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, а судове рішення без змін, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пасічніченка Дмитра Олександровича залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 23 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: