ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/7765/25
Номер провадження 2/495/4555/2026
28 травня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Шевчук Ю.В.,
секретаря судового засідання Тюпа Є.С., 
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, 

ВСТАНОВИВ:
09 жовтня 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. 

Стислий виклад позиції позивача.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вона та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьками спільних двох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2014 року по цивільній справі № 495/1920/14-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, позов ОСОБА_1 було задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 18.03.2014 року до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. 
Станом на момент звернення позивачки із позовом, старшому сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 виповнилось 18 років, у зв`язку з чим на даний час у зв`язку із резолютивною частиною заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2014 року по справі № 495/1920/14-ц на молодшого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стягується всього 1/6 частка всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, однак цей розмір утримання не відповідає мінімальній частці, передбаченій чинним законодавством України для утримання однієї дитини.
На підставі викладеного, позивачка просить суд змінити розмір аліментів, які згідно з заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2014 року по справі № 495/1920/14-ц стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_7 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Процесуальні дії у суді.
13.10.2025 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.
22.01.2026 від позивачки до суду надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без присутності, задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи. 
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та дату судових засідань неодноразово повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав.
Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України).

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування.
Позивачка – ОСОБА_1 та відподівач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьками двох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 06 червня 2007 року виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис за № 25 (додається); та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 15 квітня 2010 року виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис за № 27 (додається).
Згідно заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2014 року по цивільній справі з єдиним унікальним номером № 495/1920/14-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, позов ОСОБА_1 було задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 18.03.2014 року до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття.
На підставі вищезазначеного судового рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області судом було видано виконавчий лист від 08 травня 2014 року справа № 495/1920/14-ц, який на даний час перебуває на примусовому виконанні у Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса).
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 31.07.2025 року за виконавчим провадженням АСВП № 43721470, вбачається, що заборгованість з і сплати аліментів на утримання дитини боржником ОСОБА_2 станом на 31.07.2025 року становить 5119,38 (п`ять тисяч сто дев`ятнадцять гривень тридцять вісім копійок).
Станом на день звернення позивачки до суду, старшому сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 виповнилось 18 років, то на даний час у зв`язку із резолютивною частиною заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2014 року по справі № 495/1920/14-ц на молодшого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стягується 1/6 частка всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Однак, як вказує позивачка, зазначений розмір утримання не відповідає мінімальній частці, передбаченій чинним законодавством України для утримання однієї дитини.
Відповідно до положень ч. 5 статті 183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, якщо інше не передбачено рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, встановлення розміру аліментів у розмірі 1/6 частки доходу є меншим за встановлений законом мінімум і не забезпечує належного матеріального утримання дитини. У зв`язку з чим, розмір аліментів, стягуваних на молодшого сина має бути переглянутим із метою приведення його у відповідність до вимог законодавства України, забезпечивши при цьому належний рівень фінансового забезпечення неповнолітньої дитини, виходячи з принципів справедливості, рівності та захисту прав дитини, гарантованих державою.
Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. З ст. 181 СК України).
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів: інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України).
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 Сімейного кодексу України, так і положень ст.ст. 183, 184 Сімейного кодексу України.
Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України, передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. 183 та ст. 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. З ст. 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 Сімейного кодексу України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню ст. 192 Сімейного кодексу України, а також ст. 182 СК України - Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, ст. 183 СК України - Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, ст. 184 СК України - Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного суду України від 12.09.2018 року по справі № 459/2181/17.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що стягнення з відповідача саме 1/4 частки усіх видів заробітку замість нинішньої 1/6 частки забезпечить належне матеріальне забезпечення дитини, що відповідає вимогам чинного законодавства та принципам соціальної справедливості і саме такий розмір аліментів дозволить задовольнити основні потреби дитини, зокрема витрати на харчування, одяг, навчання, медичне обслуговування та розвиток, що є важливими складовими нормального фізичного, інтелектуального і духовного становлення неповнолітнього.
Таким чином, встановлення розміру аліментів у розмірі 1/4 частки доходу відповідача буде в повній мірі відповідати захисту прав та інтересів дитини.
Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на півень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. З ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини і аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є доведеними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. 
Що стосується стягнення з відповідача витрат на оплату послуг адвокат, суд зазначає наступне. 
Згідно ч. 1, п. 1 ч. З ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, для захисту своїх прав та складання процесуальних документів, звернулась за допомогою до адвоката, в результаті чого був укладений договір «Про надання правової допомоги» від 11.08.2025 року. Оплата за послуги адвоката відповідно до попереднього розрахунку витрат на правову допомогу та квитанції до прибуткового касового ордеру № 62 від 08.10.2025 року склала 4500,00 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.
Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року N 3674-УІ, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільно-процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного та керуючись ст. 84, 141, 180, 181, 182, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст. 4-13, 28, 133, 137, 175, 274, 276, п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільно- процесуального кодексу України,суд

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів – задовольнити. 
Змінити розмір аліментів, які згідно з заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2014 року по справі № 495/1920/14-ц стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 03 вересня 1996 року Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області; Реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ; що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_7 (Паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_5 ; виданий 22.07.2021 року; орган, що видав: 5118; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ; що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (Паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 03 вересня 1996 року Білгород- Дністровським РВ УМВС України в Одеській області; Реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ; що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (Паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_5 ; виданий 22.07.2021 року; орган, що видав: 5118; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ; що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу у сумі 4500,00 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) сторін:
Позивач –  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 ).
Відповідач –  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП:  НОМЕР_3 ), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ).
Повний текст судового рішення складено 12.06.2026 .

Суддя Юлія ШЕВЧУК