ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 260/5918/25 пров. № А/857/25524/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,
суддя Запотічний І.І., 
суддя Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року про зміну способу виконання рішення суду у справі № 260/5918/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії (головуючий суддя Калинич Я.М., м. Ужгород) - 
В С Т А Н О В И В:

У провадженні Закарпатського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року адміністративний позов задоволено частково, зокрема - визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення позивачу з 01.02.2023 року основного розміру пенсії, перерахованої на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 року по справі №260/6622/24, з 71% на 70% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, та щодо обмеження пенсії максимальним розміром з 01.02.2023 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести з 01.02.2023 року перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії, на підставі оновленої довідки Головного управління ДСНС України в Закарпатській області №108 від 25 вересня 2024 року, з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 71% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, та без обмеження її максимальним розміром з 01.02.2023 року. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.
30 березня 2026 року позивачем до суду першої інстанції подано заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення. Заява мотивована тим, що відповідачем, на виконання рішення суду в цій справі, нараховано різницю між фактично сплаченою та належною до сплати сумою пенсії за період з 01 лютого 2023 року по 30 листопада 2025 року, яка склала суму 497289,50 грн., однак вказана сума коштів відповідачем не виплачена позивачу. Таким чином, невиплаченою залишається нарахована заборгованість у сумі 497289,50 грн.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення - задоволено. 
Змінено спосіб і порядок виконання судового рішення від 19 серпня 2025 року у справі №260/5918/25 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, за рахунок коштів за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, на користь ОСОБА_1 нараховану та невиплачену доплату до пенсії за період з 01.02.2023 по 30.11.2025 року в розмірі 497289 (чотириста дев`яносто сім тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн. 59 коп.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області подало апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить таку скасувати, та прийняти нове рішення, яким в задоволені заяви відмовити. 
22.06.2026 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу. З підстав, наведених у відзиві просить апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Закарпатській області залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що ухвала суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.
Задовольняючи заяву про зміну способу виконання рішення суду суд дійшов висновку про наявність законодавчо встановлених підстав для зміни способу і порядку виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року у справі № 260/5918/25, як передбачено статтею 378 частиною 3 КАС України.
З огляду на положення статті 378 частини 3 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення по даній справі.
Суд апеляційної інстанції вважає такі висновки суду першої інстанції правильними та такими що ґрунтуються на фактичних обставинах, з огляду на таке.
Положенням частини першої статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.
Водночас, порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.
Положеннями абзацу першого частини першої статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно з частиною третьою статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Слід зауважити, що з 19 грудня 2024 року положення частини третьої статті 378 КАС України, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21 листопада 2024 року №4094-IX (далі Закон №4094-IX), були доповнені абзацом другим такого змісту: Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Отже, ця норма встановлює самостійну та достатню підставу для зміни способу виконання після двомісячного строку невиконання рішення про пенсійні виплати. Метою ж внесення змін до процесуального закону було забезпечення реального виконання судових рішень, а не формальне підтвердження обов`язку суб`єкта владних повноважень.
Заява позивача мотивована тим, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року у справі № 260/5918/25, яке набрало законної сили, відповідач нарахував позивачу заборгованість пенсії у розмірі що становить 494289,59 грн. Проте сума вказаної заборгованості залишається невиплаченою у зв`язку з відсутністю у відповідача необхідних грошових коштів. Оскільки заборгованість з виплати пенсії у сумі залишається невиплаченою упродовж тривалого часу, а згадане рішення суду, яке набрало законної сили, - невиконаним, то, на переконання позивача, наявні достатні підстави для застосування чинної редакції статті 378 КАС України та зміни способу і порядку виконання цього рішення у спосіб стягнення з відповідача суми у розмірі 494289,59 грн.
Факт невиконання суб`єктом владних повноважень рішення зобов`язує суд змінити спосіб і порядок виконання судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Станом на день звернення до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду боржник не виплатив стягувачу недоплачену суму пенсії в розмірі 494289,59 грн. Доказів зворотного відповідачем до суду не надано.
Судове рішення не є виконаним у повному обсязі більше двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням, а саме відповідачем не було здійснено виплату перерахованої за рішенням суду компенсації.
Суд вважає неправомірним будь-який формалістичний підхід до тлумачення статті 378 КАС України, який дозволяє суб`єкту владних повноважень зловживати процесуальними правами шляхом затягування виконання рішення, особливо у випадках, коли такий підхід нівелює реальне поновлення прав заявника.
У свою чергу зміна способу виконання судового рішення не є створенням нового грошового зобов`язання, оскільки сума заборгованості у розмірі 494289,59 є чітко визначеною та нарахованою самим відповідачем. Зміна способу виконання рішення суду є лише зміною невиконаного грошового зобов`язання у форму примусового грошового стягнення для ефективного забезпечення права позивача.
Застосування процесуального механізму, передбаченого статтею 378 частиною 3 абзацом 2 КАС України, про зміну способу і порядку виконання судового рішення із зобов`язання вчинити дії на стягнення із боржника нарахованої суми (243681,63 грн) є єдиним дієвим та ефективним заходом, спрямованим на реальне поновлення порушених соціальних прав громадянина, а не на формальне завершення виконавчого провадження.
Аналогічних висновок викладений в постанові Верховного суду від 28 жовтня 2025 року № 380/7706/22.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду, а отже підстави задоволення апеляційної скарги відсутні.
За таких обставин, з врахуванням статті 316 КАС України, прецедентної практики ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та додержано норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року у справі № 260/5918/25 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Т. І. Шинкар