Справа № 481/374/26 
Провадж.№ 2/481/404/2026
Р І Ш Е Н Н Я
іменем У К Р А Ї Н И

13.07.2026 Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: 
головуючої по справі судді Уманської О.В.,
за участю секретаря судового засідання Кузьміної Н.П.,
представника відповідача Виприка С.О. ( в режимі відео конференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг, Миколаївської області, справу за позовом адвоката Мотельчук Юлії Ігорівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

Установив :

До Новобузького районного суду Миколаївської області звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , у якому : 1. Встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Новий Буг, Новобузького району, Миколаївської області за адресою: АДРЕСА_1 . 2. Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 23 284.42 (двадцять три тисячі двісті вісімдесят чотири гривні, 42 коп.)
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з 08 вересня 2001 року позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 . Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей, а саме: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 30 серпня 2023 року у справі №481/1405/23 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітній син перебуває під повним піклуванням заявника, мати дитини участі у його вихованні, утриманні, лікуванні, освіті не приймає. Позивач наразі проживає зі своїм неповнолітнім сином за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2025 року у справі №481/1376/25 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) не менше ніж 50% прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 15.09.2025 і до досягнення повноліття дитини. 
Постановою Другого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 80016341 щодо виконання рішенням від 11 грудня 2025 року у справі №481/1376/25. Станом на 04.03.2026 року заборгованість зі сплати аліментів боржником у виконавчому провадженні існує. Згідно розрахунку заборгованості, що виданий Другим Відділом ДВС у Баштанському районі борг у виконавчому провадженні № 80016341 становить 30 933.79 грн. ОСОБА_3 навчається в 8 класі Ліцею Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області, характеризується з позитивної сторони, батько учня приділяє значну увагу вихованню та навчанню сина.
Встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітнього сина потрібно Позивачу для встановлення певного соціально-правового статусу батька, який самостійно виховує дитину, і можливістю у зв`язку з цим отримати відстрочку від мобілізації. Про можливість встановлення такого факту зазначив Верховний Суд в постанові від 02.04.2025 у справі № 127/3622/24. З огляду на зазначене позивач звертається до суду із даною заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2026 року матеріали справи передані до провадження судді Уманській О.В.
Ухвалою судді від 30.03.2026 року відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 
10.06.2026 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. 
26.06.2026 від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позовних вимог в частині встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 .
07.07.2026 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Виприка С.О. надійшла заява про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду.
07.07.2026 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мотельчук Ю.І надійшла заява про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів, у зв`язку із примиренням сторін у цій частині. Крім того просила справу розглядати у відсутності позивача та його представника.
Ухвалою суду від 07.07.2026 року позовну заяву представника позивача ОСОБА_5 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області, про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, залишено без розгляду. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, повернути ОСОБА_2 .
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Представник відповідача ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині встановлення факту того, що неповнолітній син сторін по справі ОСОБА_3 проживає із позивачем та перебуває на його утриманні.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служби у справах дітей Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області Захарчук В.О. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 та просила їх задовольнити.
Вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, однак рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 30 серпня 2023 року у справі №481/1405/23 шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , зареєстрований 08 вересня 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 71, розірвано( а.с.13)
Сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає разом з батьком, позивачем ОСОБА_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області від 10.04.2012 року ( а.с.24), довідка про відомості щодо зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, видана відділом ЦНАП Новобузької міської ради від 11.02.2026 року ( а.с.21) та акт підтвердження фактичного проживання неповнолітнього ОСОБА_3 від 14.08.2025 року (а.с. 23).
З довідки № 51 виданої директором Ліцею Новобузької міської ради Миколаївської області Козубенко В. від 11.02.2026 року, вбачається, що ОСОБА_3 навчається у 8 класі Ліцею Новобузької міської ради Миколаївської області (а.с.22).
Згідно характеристики наданої класним керівником та директором Ліцею Новобузької міської ради Миколаївської області від 12.01.2026 року батько ОСОБА_3 – ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню та навчанню сина. Регулярно відвідує батьківські збори, бере участь у вирішенні питань організації життя класу та ліцею. Відповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків (а.с.25).
Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2025 року у справі №481/1376/25 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) не менше ніж 50% прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 15.09.2025 і до досягнення повноліття дитини (а.с.14-16).
Постановою Другого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 80016341 щодо виконання рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2025 року у справі №481/1376/25. Станом на 04.03.2026 року заборгованість зі сплати аліментів боржником у виконавчому провадженні існує. Згідно розрахунку заборгованості, що виданий Другим Відділом ДВС у Баштанському районі борг у виконавчому провадженні № № 80016341 становить 30 933.79 грн ( а.с.17,18,19)
Службою у справах дітей Новобузької міської ради Баштансього району Миколаївської області затверджено висновок від 02.09.2025 № 2012-02-12 про те, що виходячи з інтересів дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 доцільно визначити його місце проживання із батьком ОСОБА_1 ( а.с.26)
Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.
Отже, під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, який є суттю суперечності, конфлікту, протиборства сторін.
Суд зауважує, що поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Таким чином, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають у реалізації права.
Тобто, у цьому випадку йде мова не про спір між батьками, а щодо встановлення існування певних обставин, а саме факту самостійного виховання дитини батьком, які перешкоджають реалізації одним із батьків своїх прав та обов`язків, визначених СК України, а іншому з метою забезпечення повноцінного догляду та належних умов для дитини і збереження її прав та інтересів необхідне рішення суду, що підтверджує факт самостійного виховання та утримання дитини батьком.
Наведений у статті 315 ЦПК України перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, не є вичерпним. Тому факт самостійного виховання та/або утримання дитини має бути встановлений судом якщо законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року в справі № 560/17953/21 вже викладала висновок, що факти, які мають юридичне значення, встановлюються у позасудовому та судовому порядку. Рішення суб`єктів владних повноважень стосовно встановлення фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, повноваження суб`єктів владних повноважень визначені Конституцією та законами України. При здійсненні своїх владних управлінських функцій відповідно до законодавства вони діють на підставі та в межах наданих їм повноважень, у тому числі й щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення. Такі повноваження щодо встановлення того чи іншого факту мають бути чітко визначені у відповідних нормативно-правових актах. Встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідним суб`єктом владних повноважень виключає повноваження суду щодо встановлення такого факту в судовому порядку.
Саме тому Велика Палата Верховного Суду в постановах від 08 листопада 2019 року у справі № 161/853/19, від 18 грудня 2019 року у справі № 370/2598/16-ц виснувала, що не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому законом.
Оскільки факт самостійного виховання та/або утримання дитини не може бути встановлений у позасудовому порядку, адже жодний орган влади (суб`єкт владних повноважень) не наділений повноваженнями встановлювати такий факт, то його встановлення можливе лише у судовому порядку в суді цивільної юрисдикції.
Ураховуючи, що у цих правовідносинах відсутній будь-який орган влади, до повноважень якого належить встановлення факту самостійного виховання та/або утримання дитини, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, судом, встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту самостійного виховання та/або утримання дитини, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 та частини другої статті 315 ЦПК України.
Підсумовуючи наведене, суд наголошує, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, перелік яких не є вичерпним. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд таких справ у цивільному судочинстві в порядку окремого провадження.
Така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року в справі № 560/17953/21.
Якщо під час розгляду справи про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересованими особами буде заявлений спір про право, то суд залишає таку заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.
Слід зауважити, що таке застереження стосується виключно цивільних спорів, розгляд яких визначається ЦПК України, і спрямоване на спрощення розгляду конкретної цивільної справи у розумні строки.
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини необхідно для надання позивачу права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Як встановлено судом, факт самостійного виховання та утримання батьком дитини також підтверджується поясненнями третьої особи.
У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що позивачем доведений факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
За таких обставин що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 258-259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Ухвалив :
Позовну заяву адвоката Мотельчук Юлії Ігорівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.
Встановити факт самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьком – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідачка: ОСОБА_2 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області, адреса місцезнаходження: 55601, Миколаївська область, Баштанський район, м. Новий Буг, вул. Площа Свободи, 42, код ЄДРПОУ 43940912. 
Повний текст рішення складено 15.07.2026 року.

Суддя