ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2026 року Чернігів Справа № 620/6114/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ткаченко О.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 31.03.2026, з встановленням базового місяця - листопад 2015 року;
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні у зв`язку із здаванням крові як донором відповідно до статті 124 КЗпП України та статті 20 Закону України ''Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові» за 2023 рік у кількості 4 календарних діб, за 2024 рік у кількості 1 календарна доба, за 2025 рік у кількості 2 календарні доби;
зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошові забезпечення за період з 01.01.2024 по 31.03.2026 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - листопад 2015 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням виплачених сум.
зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні у зв`язку із здаванням крові як донором відповідно до статті 124 КЗпП та статті 20 Закону України «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові» за 2023 рік у кількості 4 календарні доби, за 2024 рік у кількості 1 календарна доба, за 2025 рік у кількості 2 календарні доби.
На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення вимог Закону №1282-XII в спірний період не виплачувалась індексація грошового забезпечення. Зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, а її проведення у зв`язку зі зростанням споживчих цін є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Крім того, відповідачем не було нараховано та не було виплачено компенсацію за невикористані дні відпустки для здійснення донорства крові відповідно до статті 124 КЗпП України та статті 20 Закону України «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові». Позивачка 31.03.2023, 03.07.2023, 02.10.2023, 19.12.2023, 01.11.2024, 19.06.2025, 10.09.2025 здійснювала донацію донорської крові та/або компонентів крові, та відповідно до статті 124 КЗпП України, статті 20 Закону України «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові» мала право на день відпочинку із збереженням за нею середнього заробітку за рахунок коштів роботодавця після кожного дня здійснення донації крові та/або компонентів крові, які використані позивачкою не були. Таким чином, такі дні мали бути приєднані до щорічної відпустки. Позивачка надавала відповідачу разом з рапортом про надання відпустки відповідні довідки щодо надання донорам крові та/або компонентів крові пільг, однак зазначені дні відпочинку при наданні щорічної відпустки позивачці безпідставно не надавались та при звільненні відповідачем не були компенсовані, як і не були зазначені в наказі про звільнення.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач подав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, зазначив, що індексація грошового забезпечення позивачки за період з 01.01.2024 по 31.03.2026 нараховувалась та виплачувалась відповідно до чинного законодавства. Зазначає, що особам, які виявили бажання стати донорами крові після кожного дня здійснення донації крові та/або компонентів крові надається день відпочинку із збереженням за нею середнього заробітку за рахунок коштів власника відповідного підприємства, установи, організації або уповноваженого органу або за бажанням надається інший день відпочинку із збереженням середнього заробітку за умови погодженням із керівництвом підприємства, установи, організації, командуванням військової частини. Отже, донори мають право на звільнення від службових обов`язків у день донації та додатковий день відпочинку зі збереженням середнього грошового забезпечення. Також ці дні можуть приєднуватися до щорічної відпустки, однак компенсації за невикористані дні донації при звільненні не передбачено, оскільки це пільговий відпочинок, а не відпустка.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив таке.
Позивачка проходила службу в Головному управлінні Національної поліції в Чернігівській області. Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 30.03.2026 № 233о/с позивачку звільнено зі служби за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 31.03.2026 (а.с.11).
Листом від18.05.2026 №92555-2026 та довідкою про суми нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 07.11.2015 по 31.03.2026 (базові місяці: листопад 2015 року, грудень 2023 року, січень 2025 року, січень 2026 року) від 14.05.2026 №363/124/21/01-2026 відповідач надав відомості позивачу про нарахування індексації грошового забезпечення, згідно з якими індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 01.08.2024 позивачу не нараховувалась, з серпня 2024 року по листопад 2024 року індексація грошового забезпечення нараховувалась розмірі - 130,20 грн, у грудні 2024 року – 254,35 грн, з січня 2025 року по червень 2025 року – не нараховувалась, з липня 2025 року по грудень 2025 року - 133,23 грн, з січня 2026 року по березень 2026 року – не виплачувалась (а.с. 20-21, 22-23).
До матеріалів справи позивачкою надано копії довідок, виданих Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівський обласний центр крові» Чернігівської обласної ради (а.с. 13-16):
- № 2305 про те, що ОСОБА_1 здала кров 31.03.2023;
- № 3671 про те, що ОСОБА_1 здала кров 03.07.2023;
- № 6032 про те, що ОСОБА_1 здала кров 02.10.2023;
- № 23 про те, що ОСОБА_1 здала кров 19.12.2023;
- № 6826 про те, що ОСОБА_1 здала кров 01.11.2024;
- № 91.4482 про те, що ОСОБА_1 здала кров 14.06.2025;
- № 25.01.0061235 про те, що ОСОБА_1 здала кров 10.09.2025.
Відповідно до довідки Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 14.05.2026 № 61021-2026 ОСОБА_1 , під час служби в Головному управлінні Національної поліції в Чернігівській області, в період з 07.11.2015 по 31.03.2026 використала наступні відпустки:
41 добу щорічної оплачуваної відпустки за 2016 рік та 1 добу відповідно до статті 124 КЗпП та статті 20 ЗУ «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові»;
42 доби щорічної оплачуваної відпустки за 2017 рік;
42 доби щорічної оплачуваної відпустки за 2018 рік та 1 добу відповідно до статті 124 КЗпП та статті 20 ЗУ «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові»;
43 доби щорічної оплачуваної відпустки за 2019 рік та 1 добу відповідно до статті 124 КЗпП та статті 20 ЗУ «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові»;
45 діб щорічної оплачуваної відпустки за 2020 рік;
26 діб щорічної оплачуваної відпустки за 2021 рік та 1 добу відповідно до статті 124 КЗпП та статті 20 ЗУ «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові»;
21 добу щорічної оплачуваної відпустки за 2023 рік;
24 доби щорічної оплачуваної відпустки за 2024 рік.
Інформація стосовно невикористаних додаткових відпусток, які надаються відповідно до статті 124 КЗпП та статті 20 Закону України «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові», в управлінні кадрового забезпечення ГУНП в Чернігівській області відсутня (а.с. 24-25).
З листа відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 17.07.2026 № 90001-2026 вбачається, що колишня поліцейська старший інспектор-черговий відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області майор поліції Ілляшик Інна Олександрівна рапортом на ім`я керівника підрозділу про те, що остання здавала кров як донор 31.03.2023, 03.07.2023, 02.10.2023, 19.12.2023, 01.11.2024, 19.06.2025, 10.09.2025 не повідомляла. Також ОСОБА_1 упродовж відповідних вищевказаних періодів із рапортом про надання додаткових днів відпустки у зв`язку із здачею крові як донор не зверталась, про наявність права на їх використання керівництво відділення поліції не повідомляла (а.с. 53 зворот).
Позивачка, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати їй індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 31.03.2026, з встановленням базового місяця – листопад 2015 року, а також відмови нарахувати та виплатити компенсацію за невикористані дні у зв`язку із здаванням крові як донором відповідно до статті 124 КЗпП України та статті 20 Закону України ''Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові» за 2023 рік у кількості 4 календарних діб, за 2024 рік у кількості 1 календарна доба, за 2025 рік у кількості 2 календарні доби звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII.
Згідно з ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання (ч. 1).
Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України (ч. 2).
По-перше, грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону (ч. 5).
Відповідно до ст. 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 №2017-ІІІ законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Згідно з ст.19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, серед яких оплата праці (грошове забезпечення) (ч.1). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ч.2).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Приписами ч. 2 ст. 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Згідно з ч. 6 ст. 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі- Порядок №1078).
Згідно з п. 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 06 лютого 2003 року №491-IV. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Пунктом 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.
Відповідно до абз. 1, 2 п. 5 Порядку №1078 (в редакції з 01.12.2015) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру, зокрема, посадового окладу.
Пунктом 11 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.
В той же час індексація має проводитися за наявності на це відповідних підстав, що визначені чинним законодавством.
Як вже зазначалося вище, індексація грошових доходів громадян проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін, обчисленого наростаючим підсумком, перевищить поріг індексації, який становить 103% (абз. 2 п. 1-1 Порядку №1078).
Для проведення подальшої індексації обчислення індексу споживчих цін здійснюється за місяцем, у якому відбувається перевищення порога індексації. Підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією проводиться з місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін і на підставі якого відбувається перевищення порога індексації.
Отже, можливість проведення індексації грошових доходів залежить від порогу індексації величини індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення. В свою чергу, якщо величина індексу споживчих цін не перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, індексація грошових доходів в такому місяці не проводиться.
Індекс споживчих цін (надалі - ІСЦ) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які придбаває населення для невиробничого споживання. Цей показник розраховується на основі споживчого набору товарів продовольчого та непродовольчого призначення і послуг. Зазначений набір товарів (послуг) є єдиним для всіх регіонів країни та ґрунтується на структурі споживчих грошових витрат домогосподарств міських поселень.
Індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях (зокрема, у газеті "Урядовий кур`єр").
Відповідно до п. 10-2 Порядку № 1078 (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
У місяці, в якому відбувається підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соцстрахування, значення ІСЦ приймається за 1 або 100 % (абз. 1 п. 5 Порядку №1078).
Оскільки Національна поліція України є новоствореним органом, для всіх її працівників вперше визначено посадові оклади з листопада 2015 року. Отже, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем встановлення посадових окладів - грудень 2015 року.
Відповідно до абз. 3-5 п. 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Системний аналіз вищевказаних норм права свідчить, що сума індексації не нараховується, якщо в місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соцстрахування, розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Водночас, у разі якщо підвищення зарплати відбувається за рахунок інших її складових, наприклад збільшення доплат, надбавок та премій, які не мають разового характеру, але тарифна ставка (оклад) не підвищується, то сума індексації не зменшується на розмір підвищення зарплати. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини ІСЦ порога індексації.
Порядком №1078 передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка, а для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації (103 відсотка).
Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" було призупинено дію Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у 2023 році.
В свою чергу, ст. 39 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року.
Тобто, у 2024 році право на проведення індексації заробітної плати працівників поновлюється.
Відповідно до Постанови №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, що публікується Держстатом не пізніше 10 числа кожного місяця.
Тобто, базовим місяцем нарахування індексації зарплати буде грудень 2023 року, оскільки нарахування індексації відновили з 1 січня 2024 року. 
Згідно офіційних статистичних даних які містяться на сайті за посиланням http://www.ukrstat.gov.ua індексів споживчих цін у січні 2024 склав - 100,4%; у лютому 2024 - 100,3%; у березні 2024 - 100,5%; у квітні 2024-100,2%; у травні- 2024 100,6%; у червні 2024-102,2%; у липні 2024 - 100,0%; у серпні 2024 -100,6%; у вересні 2024-101,5%; у жовтні 2024 -101,8%; у листопаді2024 -101,9%; у грудні 2024 -101,4% загалом за 2024 -112,0%.
Відповідно до правил обчислення ІСЦ, визначених Порядком, право на індексацію грошового забезпечення у позивача виникло у липні 2024 року, коли ІСЦ перевищив поріг у розмірі - 103,0% (1.004*1,003*1,005*1,002*1,006*1,022*1,00=1,043).
Так, як встановлено судом, з довідки про суми нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 07.11.2015 по 31.03.2026 (базові місяці: листопад 2015 року, грудень 2023 року, січень 2025 року, січень 2026 року) від 14.05.2026 №363/124/21/01-2026 вбачається, що з 01.01.2024 по 01.08.2024 позивачу не нараховувалась, з серпня 2024 року по листопад 2024 року індексація грошового забезпечення нараховувалась розмірі - 130,20 грн, у грудні 2024 року – 254,35 грн, з січня 2025 року по червень 2025 року – не нараховувалась, з липня 2025 року по грудень 2025 року - 133,23 грн, з січня 2026 року по березень 2026 року – не виплачувалась (а.с. 22-23).
Відповідно до статті 34 Закону України від 19.11.2024 № 4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (далі - Закон № 4059) визначено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2025 року, який приймається за 1 або 100 відсотків. Сума індексації, яка склалася у грудні 2024 року, у січні 2025 року не нараховується.
Згідно офіційних статистичних даних які містяться на сайті за посиланням http://www.ukrstat.gov.ua індекси споживчих цін протягом спірного періоду у 2025 складав: лютий -100,8%; березень- 101,5 %; квітень -100,7%; травень – 101,3%; червень – 100,8%,; липень – 99,8%; серпень – 99,8 %; вересень – 100,3 %; жовтень – 100,9 %, листопад – 100,4%, грудень – 100,2%.
Враховуючи, що відповідно до Закону № 4059 ІСЦ у січні 2025 року приймається за 1 або 100 відсотків, а також відповідно до правил обчислення ІСЦ, визначених Порядком, обчислення ІСЦ для проведення індексації починається з лютого 2025 року.
За даними Держстату ІСЦ за лютий 2025 року становив 100,8 %, за березень 2025 року - 101,5 %, за квітень 2025 року - 100,7%, травень – 101,3%; червень – 100,8%,; липень – 99,8%; серпень – 99,8 %; вересень – 100,3 %; жовтень – 100,9 %, листопад – 100,4%, грудень – 100,2%.
Тобто за лютий - квітень 2025 року ІСЦ, обчислений наростаючим підсумком, становив 103,0 % (1,008*1,015*1,007*100).
Отже, право на індексацію у січні - червні 2025 року не настало, оскільки не відбулося перевищення порогу індексації (103 %).
Враховуючи, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» № 4695 обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з січня 2026 року, який приймається за 1 або 100 відсотків, а також відповідно до правил обчислення ІСЦ, визначених Порядком, обчислення ІСЦ для проведення індексації починається з лютого 2026 року.
За даними Держстату ІСЦ за лютий 2026 року становив 100,7 %, за березень 2026 року - 101,0 %.
Тобто за лютий – березень 2026 року ІСЦ, обчислений наростаючим підсумком, становив 101,7 % (1,007*1,010*100).
Отже, право на індексацію у січні - березні 2026 року не настало, оскільки не відбулося перевищення порогу індексації (103 %).
Таким чином, при нарахуванні індексації позивачки у спірному періоді відповідач діяв правомірно, а підстави для застосування базового місяця - листопад 2015 року були відсутні.
По-друге, щодо компенсації за невикористані дні відпусток ("донорські" дні), суд зазначає про таке.
Закон України "Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові", встановлює певний порядок дій працівника-донора та роботодавця, де працює донор.
Положення чинного законодавства України встановлюють певні пільги працівникам, які є донорами крові. Ці пільги встановлено наведеним вище Законом України "Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові" та кореспондуються зі ст. 124 КЗпП України.
Згідно ст. 124КЗпП України, у дні медичного обстеження та донації крові та/або компонентів крові особа, яка виявила бажання здійснити донацію крові та/або компонентів крові, звільняється від роботи на підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності, із збереженням за нею середнього заробітку за рахунок коштів роботодавця відповідного підприємства, установи, організації або уповноваженого органу. Такій особі безпосередньо після кожного дня здійснення донації крові та/або компонентів крові надається день відпочинку із збереженням за нею середнього заробітку за рахунок коштів роботодавця відповідного підприємства, установи, організації або уповноваженого органу. За бажанням такої особи цей день приєднується до щорічної відпустки.
Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові» у день донації особа, яка виявила бажання здійснити донацію крові та/або компонентів крові, звільняється від роботи на підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності із збереженням за нею середнього заробітку за рахунок коштів власника відповідного підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу. Здобувачі вищої, професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої освіти у зазначені дні звільняються від занять, а військовослужбовці строкової служби та курсанти закладів військової освіти - від несення нарядів, вахт та інших форм служби.
Такій особі безпосередньо після кожного дня здійснення донації крові та/або компонентів крові надається день відпочинку із збереженням за нею середнього заробітку за рахунок коштів власника відповідного підприємства, установи, організації або уповноваженого органу. За бажанням такої особи цей день приєднується до щорічної відпустки.
У разі якщо за погодженням із керівництвом підприємства, установи, організації, командуванням військової частини в день безоплатної донації крові та/або компонентів крові донор був залучений до роботи або несення служби, йому за бажанням надається інший день відпочинку із збереженням середнього заробітку. У разі донації крові та/або компонентів крові у період щорічної відпустки така відпустка продовжується на один день.
Підставою для звільнення від роботи, навчання або служби відповідно до цієї статті є довідка, видана донору за місцем медичного обстеження чи донації крові та/або компонентів крові за формою та в порядку, затвердженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
Отже, працівникам-донорам крові надаються такі пільги/гарантії, якщо вони вчинять відповідні для того дії:
1) звільнення від роботи безпосередньо в день донації із збереженням середнього заробітку (адже донацію крові також можливо здійснити у вихідний день чи позаробочий час);
2) звільнення від роботи на наступний день, що йде за донацією із збереженням середнього заробітку (за бажання донора);
3) за бажанням донора наступний день відпочинку, що слідує за днем донації може бути приєднано до щорічної відпустки.
Наведені вище пільги є правами позивача, які виникли у нього у зв`язку з донацією крові/плазми. При цьому позивач користується наданими йому чинним законодавством пільгами/гарантіями на власний розсуд і відповідач не може його змусити до цього. У випадку, якщо особа бажає скористатися своїм правом, така особа вчиняє відповідну дію (або утримується від неї), в залежності від того права, яким хоче скористатись така особа.
Крім того, судом встановлено, що колишня поліцейська старший інспектор-черговий відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області майор поліції Ілляшик Інна Олександрівна рапортом на ім`я керівника підрозділу про те, що остання здавала кров як донор 31.03.2023, 03.07.2023, 02.10.2023, 19.12.2023, 01.11.2024, 19.06.2025, 10.09.2025 не повідомляла. Також ОСОБА_1 упродовж відповідних вищевказаних періодів із рапортом про надання додаткових днів відпустки у зв`язку із здачею крові як донор не зверталась, про наявність права на їх використання керівництво відділення поліції не повідомляла (а.с. 53 зворот).
Суд зауважує, що відповідно до статті 24 Закону України "Про відпустки" у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки.
Види щорічних та додаткових відпусток перелічені у ст. 4 Закону України "Про відпустки".
Суд вказує, що серед переліку щорічних та додаткових відпусток відсутні дні відпочинку, передбачені Законом України "Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові".
Таким чином, суд доходить висновку, що у позивачки відсутнє право на одержання компенсації при звільненні за дні відпочинку за дні донації крові та/або компонентів крові.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994 статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для відмови в задоволенні позову повністю. 
Підстави для розподілу судових витрат згідно із статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.
Керуючись статтями 139, 227, 241– 243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області (просп.Перемоги, буд.74, м. Чернігів, Чернігівський р-н, Чернігівська область, 14000, код ЄДРПОУ 40108651).

Повний текст рішення суду складено 22 липня 2025 року.

Суддя Ольга ТКАЧЕНКО