ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року  м. Рівне  Справа № 902/155/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. ,  суддя Павлюк І.Ю. 

секретар судового засідання Кравчук О.В. 

за участю представників сторін:
позивача: представник не з`явився 
відповідача: Тиховський М.О. (в режимі відеоконференції)
приватного виконавця: Тимощук В.В. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
апеляційну скаргу Фермерського господарства "Шама"
на ухвалу Господарського суду Вінницької області, постановлену 09.06.2026, повну ухвалу складено 12.06.2026, про зміну способу виконання рішення суду
у справі № 902/155/25
за позовом Фермерського господарства "Лемешівка-Агро"
до Фермерського господарства "Шама"
про визнання права власності та повернення товару

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 09.06.2026 у справі № 902/155/25 заяву приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича про зміну способу виконання рішення суду у справі № 902/155/25 задоволено. 
Змінено спосіб виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 21.07.2025 у справі № 902/155/25 в частині зобов`язання Фермерського господарства "Шама" повернути Фермерському господарству "Лемешівка-Агро" сільськогосподарську продукцію 16 801,67 кг соняшникового насіння, шляхом (на) стягнення з Фермерського господарства "Шама" на користь Фермерського господарства "Лемешівка-Агро" грошових коштів в сумі 446 644,17 грн.
16.06.2026, через систему Електронний суд, відповідач Фермерське господарство "Шама", не погоджуючись з постановленою ухвалою звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в обґрунтування якої скаржник зазначає:
- у справі № 902/155/25 суд зобов`язав апелянта повернути стягувачу 16 801,67 кг соняшникового насіння не будь-якого року, а якщо дослідити мотивувальну частину прийнятих рішень, саме врожаю, який був зібраний у 2022 році;
- тому суд при прийнятті оскаржуваної ухвали не врахував що предметом спору було повернення врожаю соняшника, який зібрано у 2022 році;
- крім того апелянт також не погоджується з висновком зі Звіту № 70/26 від 19.05.2026 про незалежну оцінку ринкової вартості соняшникового насіння, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем Байда Тетяною Анатоліївною на замовлення приватного виконавця Тимощука В.В.;
- на думку апелянта ринкову вартість насіння соняшника необхідно проводити не станом на 2026 рік, а станом на 2022 рік, оскільки рішення суду по справі стосувалось саме врожаю 2022 року, тому суд першої інстанції не міг брати за основу вищезазначений звіт.
На підставі викладеного скаржник, серед іншого, просить:
- скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області про зміну способу виконання рішення від 09 червня 2026 (повний текст складено 12.06.2026) у справі № 902/155/25;
- прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича про зміну способу виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 21.07.2025 у справі № 902/155/25 - відмовити у повному обсязі;
- стягнути на користь Фермерського господарства "Шама" документально підтверджені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду (Василишин А.Р. головуючий суддя, судді Бучинська Г.Б., Філіпова Т.Л.) від 17.06.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Шама" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 09.06.2026 про зміну способу виконання рішення суду у справі № 902/155/25.
23.06.2026 судом апеляційної інстанції постановлено ухвалу, якою, серед іншого, розгляд апеляційної скарги призначено на 15.07.2026 о 14:40 год.
24.06.2026 (вх. № 3036/26) від Приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній вважає обгрунтованим визначення оцінки майна станом на 19.05.2026, враховуючи відсутність встановлення у судовому рішенні вартості присудженого до повернення майна. Зауважує, що боржником Звіт № 70/26 від 19.05.2026 про незалежну оцінку ринкової вартості соняшникового насіння, виконаний суб`єктом оціночної діяльності - фізичною особою підприємцем Байда Тетяною Анатоліївною, не оскаржувався. На підтвердження своєї позиції посилається на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 у справі № 911/1977/21. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 09.06.2026 у справі № 902/155/25 залишити без змін.
Ухвалою суду від 24.06.2026 задоволено заяву (вх. № 3036/26) приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
У зв`язку із перебуванням у відпустці головуючого судді Василишина А.Р. у період з 29.06.2026 по 24.07.2026 включно, судді-члена колегії Бучинської Г.Б. у період з 24.06.2026 по 17.07.2026 включно та судді-члена колегії Філіпової Т.Л. у період з 29.06.2026 по 24.07.2026 включно, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 902/155/25, протокол від 01.07.2026, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Юрчук М.І., Павлюк І.Ю.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.07.2026, серед іншого, прийнято справу № 902/155/25 до свого провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 15.07.2026 о 12:00.
Ухвалою суду від 03.07.2026 задоволено заяву (вх. № 3182/26) представника Фермерського господарства "Шама" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Фермерське господарство "Лемешівка-Агро" не скористалося своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, що у свою чергу відповідно до частини 3 статті 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
У судове засідання 15.07.2026 з`явилися приватний виконавець Тимощук В.В. та представник відповідача. Позивач не забезпечив участі свого уповноваженого представника. Про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомляв.
Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що ухвалами суду від 23.06.2026 та від 03.07.2026 явка представників сторін в судове засідання 15.07.2026 обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності інших учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали.
В судовому засіданні 15.07.2026 представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, приватний виконавець Тимощук В.В. заперечив проти її задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представника відповідача та приватного виконавця Тимощука В.В., дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Фермерського господарства "Лемешівка-Агро" до Фермерського господарства "Шама" про визнання права власності на 37 944 кг сільськогосподарської продукції - соняшникового насіння, вирощеного Фермерським господарством "Лемешівка-Агро" у 2022 році на земельних ділянках площею 17 га, розташованих на території Брацлавської селищної територіальної громади Тульчинського району Вінницької області та зобов`язання Фермерського господарства "ШАМА" повернути сільськогосподарську продукцію - 37 944 кг соняшникового насіння.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 21.07.2025 у справі № 902/155/25, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2025, позов задоволено частково. Зобов`язано Фермерське господарство "Шама" повернути Фермерському господарству "Лемешівка-Агро" сільськогосподарську продукцію - 16 801,67 кг соняшникового насіння. У задоволенні позову в іншій частині вимог відмовлено.
01.12.2025 Господарським судом Вінницької області, на виконання рішення у справі № 902/155/25, видано відповідний наказ /т. 3, а.с. 6/.
18.12.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком Володимиром Вікторовичем ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження № 79843533 щодо примусового виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 21.07.2025 за наказом від 01.12.2025 у справі № 902/155/25 щодо зобов`язання Фермерського господарства "Шама" повернути Фермерському господарству "Лемешівка-Агро" сільськогосподарську продукцію - 16 801,67 кг соняшникового насіння. Зобов`язано боржника виконати вимоги виконавчого документа протягом 10 робочих днів з моменту отримання постанови /т. 3, а.с. 7/.
Листом № 277 від 19.01.2026 Фермерське господарство "Шама" повідомило приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. про неможливість фактичного виконання рішення суду, оскільки станом на 2026 рік на складах ФГ "Шама" відсутнє насіння соняшника врожаю 2022 року, яке суд зобов`язав повернути, натомість рекомендувало стягувачу звернутись до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення /т. 3, а.с. 10/.
23.01.2026 та 25.02.2026 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком Володимиром Вікторовичем, в межах виконавчого провадження № 79843533, ухвалено постанови про накладення штрафу на Фермерське господарство "Шама" з підстав невиконання боржником рішення суду у даній справі /т. 3, а.с. 13-14, 17-18/. 
21.04.2026 Фермерське господарство "Лемешівка-Агро" звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. із заявою № 9, у якій просило звернутися до Господарського суду Вінницької області із заявою про зміну способу виконання рішення від 21.07.2025 у справі № 902/155/25.
03.06.2026 до Господарського суду Вінницької області надійшла заява приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича про зміну способу виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 21.07.2025 у справі № 902/155/25 в частині зобов`язання Фермерського господарства "Шама" повернути Фермерському господарству "Лемешівка-Агро" сільськогосподарську продукцію - 16 801,67 кг соняшникового насіння.
Вказана заява про зміну способу виконання рішення обґрунтована неможливістю виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 21.07.2025 у справі № 902/155/25 у встановлений ним спосіб, а саме шляхом зобов`язання Фермерського господарства "Шама" повернути Фермерському господарству "Лемешівка-Агро" 16 801,67 кг насіння соняшнику.
Приватний виконавець зазначив, що невиконання судового рішення зумовлене умисною бездіяльністю боржника, який фактично відмовляється вчиняти дії, необхідні для повернення присудженої сільськогосподарської продукції. Представники боржника посилаються на неможливість передання 16 801,67 кг насіння соняшнику врожаю 2022 року у зв`язку з його фактичною відсутністю.
Водночас, за твердженням приватного виконавця, такі доводи спрямовані на введення в оману стягувача та виконавця, оскільки у резолютивній частині судового рішення не визначено конкретного року врожаю насіння соняшнику, яке підлягає поверненню. Отже боржник мав можливість передати стягувачу 16 801,67 кг насіння соняшнику будь-якого року врожаю, однак відповідних дій не вчинив, що, на думку приватного виконавця, свідчить про умисне невиконання судового рішення, яке набрало законної сили.
09.06.2026 місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу, якою заяву приватного виконавця про зміну способу виконання рішення задоволено.
Вказана ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що Фермерське господарство "ШАМА" не виконало судове рішення про повернення 16 801,67 кг насіння соняшнику протягом двох місяців з дня відкриття виконавчого провадження, що відповідно до абзаців 2, 3 частини 3 статті 331 ГПК України є самостійною підставою для зміни способу його виконання. Врахувавши визначену у звіті № 70/26 від 19.05.2026 ринкову вартість зазначеного майна у розмірі 446 644,17 грн без ПДВ та відсутність доказів, які б спростовували результати оцінки, місцевий господарський суд дійшов висновку про зміну способу виконання рішення шляхом стягнення з боржника вартості майна.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наступне.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Відповідно до статті 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно з частиною 3 статті 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися.
Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом (схожі за змістом усталені висновки викладено в постановах Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 07.03.2018 у справі № 456/953/15-а, від 17.07.2019 у справі № 748/2827/16-а, від 16.07.2020 у справі № 130/2176/17, від 11.11.2020 у справі № 817/628/15, від 17.02.2021 у справі № 295/16238/14-а, від 24.07.2023 у справі № 420/6671/18 та в постановах Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 179/1341/15-ц, від 01.08.2019 у справі № 759/10301/15-ц, від 09.12.2020 у справі № 464/6966/16-ц).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження вартості майна, яке підлягає поверненню стягувачу, приватним виконавцем подано висновок зі звіту про незалежну оцінку ринкової вартості соняшникового насіння, складений суб`єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем Байдою Тетяною Анатоліївною /т. 3, а.с. 26 на звороті/.
За змістом вказаного висновку ринкова вартість 16 801,67 кг насіння соняшнику на умовах поставки EXW станом на дату оцінки - 18.05.2026 становить 535 973,00 грн з ПДВ та 446 644,17 грн без ПДВ.
Приймаючи зазначений висновок зі звіту як належний доказ вартості майна, місцевий господарський суд виходив з того, що боржником не надано доказів на спростування визначеної суб`єктом оціночної діяльності ринкової вартості насіння соняшнику, у зв`язку з чим змінив спосіб виконання рішення шляхом стягнення з Фермерського господарства "Шама" 446 644,17 грн.
Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2 статті 1213 ЦК України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
У пункті 197 постанови від 25.09.2024 у справі № 201/9127/21 Велика Палата Верховного Суду сформувала висновок, що субсидіарна реалізація механізму, передбаченого частиною другою статті 1213 ЦК України, у ситуації, коли рішення про витребування майна з чужого незаконного володіння неможливо виконати з причин втрати такого майна після ухвалення рішення суду, допускається як у порядку, визначеному розділом VI ЦПК України, через подання заяви про зміну способу виконання судового рішення, так і шляхом пред`явлення окремого позову про відшкодування вартості безпідставно збереженого майна. Водночас вартість такого майна на підставі частини другої статті 1213 ЦК України підлягає встановленню на момент розгляду справи про повернення майна, тобто на момент розгляду віндикаційного позову.
Подібний висновок також викладено у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 23.07.2024 у справі № 924/738/23, згідно з яким розмір відшкодування вартості майна визначається на момент розгляду судом справи про його повернення. При цьому береться до уваги ринкова вартість майна на момент подання позову, яка може бути переглянута на момент прийняття судом рішення.
Отже моментом, з яким закон пов`язує визначення вартості майна у разі неможливості його повернення в натурі, є момент розгляду та вирішення судом спору про повернення такого майна, а не момент подальшого розгляду заяви про зміну способу виконання вже ухваленого судового рішення.
Суд апеляційної інстанції враховує, що у цій справі спір про повернення соняшникового насіння вирішено рішенням Господарського суду Вінницької області від 21.07.2025, яке за результатами апеляційного перегляду залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2025.
Таким чином розгляд справи про повернення майна завершився 21.07.2025. Натомість ринкову вартість соняшникового насіння визначено станом на 18.05.2026, тобто майже через десять місяців після вирішення спору по суті та вже на стадії виконання судового рішення.
Колегія суддів зазначає, що розгляд заяви про зміну способу виконання рішення не є повторним розглядом спору про повернення майна по суті. Під час вирішення такої заяви суд визначає нові заходи реалізації вже встановленого судовим рішенням способу захисту, однак не переглядає обставини, встановлені під час розгляду позову, та не може довільно змінювати момент, станом на який підлягає встановленню вартість безпідставно збереженого майна.
За наведеного суд апеляційної інстанції вважає, що висновок зі звіту, у якому ринкову вартість соняшникового насіння визначено станом на 18.05.2026, не підтверджує вартості відповідного майна станом на момент вирішення судом справи про його повернення - 21.07.2025.
При цьому колегія суддів відхиляє доводи апелянта про необхідність визначення вартості насіння соняшнику саме станом на 2022 рік лише з тих підстав, що присуджена до повернення сільськогосподарська продукція була зібрана у 2022 році.
Рік збирання врожаю характеризує походження та індивідуальні ознаки майна, яке було предметом спору, однак не визначає момент встановлення його ринкової вартості у разі неможливості повернення в натурі.
Водночас такі помилкові твердження скаржника не спростовують обґрунтованості заперечень скаржника щодо визначення вартості майна станом на 2026 рік.
Крім того колегія суддів також не погоджується з посиланням місцевого господарського суду на відсутність доказів, які спростовують результати проведеної оцінки.
За приписами статті 74 ГПК України саме особа, яка звертається із заявою про зміну способу виконання рішення шляхом стягнення вартості майна, повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, у тому числі належний розмір вартості майна, що підлягає стягненню. Неподання боржником іншого звіту про оцінку не звільняє заявника від обов`язку доведення заявленої до стягнення суми.
Саме по собі невиконання боржником судового рішення протягом двох місяців з дня відкриття виконавчого провадження відповідно до частини 3 статті 331 ГПК України є самостійною підставою для зміни способу його виконання. Водночас наявність такої підстави не звільняє господарський суд від обов`язку встановити належну вартість відповідного майна.
З огляду на те, що поданий приватним виконавцем висновок зі звіту містить відомості про вартість соняшникового насіння станом на 18.05.2026, а не на момент вирішення судом справи про повернення майна - 21.07.2025, колегія суддів дійшла висновку, що визначена у ньому сума 446 644,17 грн не відображає ринкової вартості майна станом на дату, з якою закон пов`язує її визначення, а тому не може бути покладена в основу зміни способу виконання судового рішення.
Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок місцевого господарського суду щодо наявності підстав для задоволення заяви приватного виконавця та зміни способу виконання рішення шляхом стягнення з боржника 446 644,17 грн.
Водночас колегія суддів звертає увагу, що відмова у задоволенні поданої приватним виконавцем заяви з підстав недоведеності належного розміру вартості присудженого до повернення майна не перешкоджає повторному зверненню до суду першої інстанції із заявою про зміну способу виконання рішення суду.
При повторному зверненні заявник не позбавлений можливості надати належні та допустимі докази ринкової вартості 16 801,67 кг соняшникового насіння, визначеної станом на момент вирішення судом спору про повернення майна - 21.07.2025.
Отже відмова у задоволенні заяви приватного виконавця у цій справі не спростовує наявності передбаченої частиною 3 статті 331 ГПК України підстави для зміни способу виконання рішення у зв`язку з його невиконанням боржником протягом двох місяців з дня відкриття виконавчого провадження, а зумовлена виключно відсутністю належних доказів розміру вартості майна, яка підлягає стягненню з боржника.
Разом з тим колегія суддів відхиляє наведені у відзиві твердження приватного виконавця про обґрунтованість визначення вартості соняшникового насіння станом на травень 2026 року з огляду на те, що у рішенні суду, яким майно присуджено до повернення, його вартість не встановлювалася.
Відсутність у судовому рішенні визначеної вартості присудженого до повернення майна зумовлює необхідність встановлення такої вартості під час вирішення питання про зміну способу виконання рішення, однак не змінює моменту, станом на який вона має бути визначена.
Також суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання приватного виконавця на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 у справі № 911/1977/21, оскільки відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
У постанові від 25.09.2024 у справі № 201/9127/21 Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок щодо застосування частини 2 статті 1213 ЦК України, за яким вартість майна у разі неможливості його повернення в натурі визначається на момент розгляду судом справи про повернення такого майна.
Тому висновки, викладені в постанові суду апеляційної інстанції в іншій справі, не спростовують необхідності врахування правової позиції Великої Палати Верховного Суду.
Необґрунтованим є також посилання приватного виконавця на те, що боржник не оскаржував звіт № 70/26 від 19.05.2026 про незалежну оцінку ринкової вартості соняшникового насіння з огляду на наступне.
Частиною 5 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження", серед іншого, передбачено, що у разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.
З матеріалів справи вбачається, що зазначений звіт отримано Фермерським господарством "Шама" 30.05.2026 /т. 3, а.с. 28/, тому останнім днем встановленого законом строку для оскарження результатів оцінки було 09.06.2026. Водночас із заявою про зміну способу виконання рішення приватний виконавець звернувся до суду першої інстанції 03.06.2026, а оскаржувану ухвалу постановлено 09.06.2026.
Отже, як на момент звернення приватного виконавця до суду першої інстанції із заявою про зміну способу виконання рішення, так і на момент її вирішення судом першої інстанції встановлений законом строк для оскарження результатів оцінки не закінчився, у зв`язку з чим відсутність відповідного оскарження звіту № 70/26 від 19.05.2026 не свідчила про погодження боржника з визначеною у ньому вартістю майна.
Відповідно до статей 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 275 ГПК України).
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права.
За результатами перегляду оскаржуваної ухвали колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Фермерського господарства "Шама" підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 09.06.2026 у справі № 902/155/25 необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви приватного виконавця про зміну способу виконання рішення суду.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 14 статті 129 ГПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Водночас частиною 9 статті 129 ГПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Зміст наведеної норми свідчить про наявність у суду дискреційного повноваження відступити від загального правила розподілу судових витрат та покласти їх на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 923/843/17 та від 15.09.2022 у справі № 910/10159/21.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що необхідність звернення із заявою про зміну способу виконання рішення виникла внаслідок невиконання Фермерським господарством "Шама" судового рішення про повернення Фермерському господарству "Лемешівка-Агро" 16 801,67 кг соняшникового насіння протягом двох місяців з дня відкриття виконавчого провадження.
За таких обставин, враховуючи, що необхідність вирішення питання про зміну способу виконання судового рішення виникла внаслідок неправильних дій Фермерського господарства "Шама", які полягали у невиконанні рішення суду, колегія суддів вважає за необхідне на підставі частини 9 статті 129 ГПК України залишити витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги за скаржником.
Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Шама" задоволити.
Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 09 червня 2026 року у справі № 902/155/25 - скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича про зміну способу виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 21.07.2025 у справі № 902/155/25.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Справу № 902/155/25 повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повну постанову складено "16" липня 2026 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г. 

Суддя   Юрчук М.І. 

Суддя   Павлюк І.Ю.