Єдиний унікальний номер 719/540/26 
Номер провадження 3/719/211/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року м. Новодністровськ

Суддя Новодністровського міського суду Чернівецької області Вербіцька М. В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділення поліції № 1 (м. Сокиряни) Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерку,
за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

13.07.2026 до суду надійшли адміністративні матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05.06.2026 серії ВАД № 189136 04.06.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_1 умисно висловлювала погрози в сторону свого чоловіка ОСОБА_2 , який проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдала шкоду психологічному здоров`ю та вчинила психологічне насильство, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, проте у заяві від 05.06.2026 просила розгляд справи здійснювати без її участі, у зв`язку зі станом здоров`я, свою вину визнає та готова понести відповідальність.
Положення ст. 268 КУпАП не передбачають обов`язкову участь особи при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. За таких обставин, ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя визнала за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Крім визнання вини ОСОБА_1 , її вина підтверджується і матеріалами справи. А саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 05.06.2026 серії ВАД № 189136;
- рапортом ст. інспектора чергового відділення поліції № 1 Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Глушка В. М. від 04.06.2026, відповідно до якого гр. ОСОБА_3 викликав ГРПП та повідомив про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , що сусіди вчиняють між собою сімейну сварку.
- довідкою про реєстрацію до ІКС ІПНП;
- поясненнями ОСОБА_1 , яка повідома, що 04.06.2026 вчинила зі своїм чоловіком ОСОБА_2 словесну перепалку на ґрунті невирішених питань, в ході чого почала ображати нецензурною лайкою чоловіка, після чого він подзвонив у поліцію. Свою вину взнає та готова понести відповідальність; 
- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , який вказав, що 04.06.2026 здійснив виклик у поліцію про те, що моя дружина у нетверезому стані почала ображати мене нецензурною лайкою та розповідала нісенітниці про мене, умисно висловлювала погрози;
- довідкою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом 2025 – 2026 років.
Під час складання протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, та зміст ст. 63 Конституції України, зауважень до протоколів про адміністративне правопорушення вона не надавала, дії працівників поліції не оскаржувала.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
За ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ч. 1 ст. 173-1 вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Відповідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі за текстом Закон) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Аналізуючи вище вважаю, що у діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.
Майнова шкода вчиненими адміністративними правопорушеннями не заподіяна.
Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.
Обставини, що пом`якшують відповідальність, також відсутні.
У той же час суддя бере до уваги довідку, видану Дністровським РВ поліції відділення поліції № 1 (м. Сокиряни) 17.06.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом 2025 – 2026 років, відповідно до якої ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувалася.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушниці, яка притягається до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого нею правопорушення та ступінь її вини, відсутність обтяжуючих обставин вчинення правопорушення, доходжу переконання, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобігання вчиненню нею нових правопорушень має бути міра відповідальності у вигляді штрафу у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Окрім того, із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на користь держави.
Керуючись ст. 27, 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 245, 251-252, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, суддя  

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерку, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн (триста сорок гривень 00 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки, судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.) на користь держави.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Строк звернення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення такої постанови. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: Мар`яна ВЕРБІЦЬКА