УХВАЛА
про повернення касаційної скарги

07 липня 2026 року 
м. Київ

справа № 240/17726/25
адміністративне провадження № К/990/29233/26 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2026 у справі №240/17726/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФУ в Житомирській області, відповідач), у якому просила:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Житомирській області щодо припинення виплати підвищення до пенсії позивачці як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
- зобов`язати відповідача, починаючи із 30.04.2025, поновити, нарахувати та виплачувати підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, встановлених на 1 січня календарного року.
Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.11.2025, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2026, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 30.04.2025 підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка постійно проживає у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік".
Зобов`язано відповідача на період дії воєнного стану в країні провести нарахування та виплату ОСОБА_1 , починаючи з 30.04.2025, підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", що дорівнює 2 361,00 гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду від 08.06.2026 касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2026 у справі №240/17726/25 повернуто особі, яка її подала як таку, що не містила підстав для касаційного оскарження судових рішень.
На адресу Верховного Суду 24.06.2026 повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій позивачка просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 (в частині відмови в задоволенні позовних вимог), постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2026 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
За наслідками перевірки вдруге поданої касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), встановлено, що її зміст є ідентичним до попередньої редакції касаційної скарги, яку Верховний Суд вже визнав неналежно оформлено.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. 
Частиною першою статті 45 КАС України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України та обставин, які встановлені пунктом 2 частини 5 статті 328 цієї правової норми, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень та комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", позивачка раніше вже реалізовувала своє право на касаційне оскарження у цій справі, водночас ухвалою Верховного Суду від 08.06.2026 вже надавалися вичерпні роз`яснення щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги, яким остання має відповідати в частині визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог процесуального закону. Натомість, ці роз`яснення так і не були враховані скаржницею при повторному зверненні із касаційною скаргою до Верховного Суду.
Зокрема, повертаючи вперше подану касаційну скаргу, судом касаційної інстанції було відхилено посилання позивачки на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки правові висновки Верховного Суду, які викладено у наведених нею справах (постанова від 12.05.2026 у справі №620/2616/25 та від 20.05.2026 у справі №600/1438/25-а) ухвалено пізніше ніж оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції (01.05.2026), тобто апеляційний суд фактично не міг застосувати ці висновки до спірних правовідносин та врахувати вказану правову позицію суду касаційної інстанції, яку станом 01.05.2026 ще не існувало.
Водночас, звертаючись повторно із касаційною скаргою, ОСОБА_1 , обгрунтовуючи підставу касаційного оскарження (пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України) знову посилається на неврахування судами висновків Верховного Суду, які викладено в постановах від 12.05.2026 у справі №620/2616/25 та від 20.05.2026 у справі №600/1438/25-а та наводить аналогічні аргументи, що нею було викладено в попередньо поданій касаційній скарзі.
Верховний Суд наголошує, що маючи деталізовані роз`яснення Верховного Суду, які викладені в ухвалі від 08.06.2026 щодо наявних процесуальних недоліків, які унеможливлюють вирішення питання про відкриття касаційного провадження у цій справі, зазначені мотиви позивачка так і не врахувала, що свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування вимог і роз`яснень суду касаційної інстанції.
При цьому Верховний Суд вважає недоцільним повторне роз`яснення скаржниці, чому визначені нею доводи касаційної скарги є недостатніми для відкриття касаційного провадження.
Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями.
Верховний Суд ще раз наголошує, що суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 334 КАС України,
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2026 у справі №240/17726/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Шарапа