Справа № 536/288/25 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2026 року м. Кременчук
Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таужне, Гайворонського району, Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч.1 ст. 263 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Встановив:
В жовтні 2024 року, більш точної дати, часу та місця встановити не представилося можливим, військовослужбовець  ОСОБА_3 , виконуючи бойові завдання незаконно придбав на місці бойових дій реактивний протитанковий гранатомет «BULSPIКЕ-АТ». Усвідомлюючи, що вищевказаний реактивний протитанковий гранатомет є вибуховим пристроєм (боєприпасом), призначений для ураження броньованої техніки, фортифікаційних споруд або живої сили противника за допомогою пострілу камулятивною гранатою, солдат ОСОБА_3 , діючи в порушення додатку №1, пункту 1 постанови ВРУ від 07.06.1992 № 2471-12 «Про право власності на окремі види майна», Наказу МВС України від 21.08.1998 № 622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», згідно яких зброя військового призначення, вибухові речовини та вибухові пристрої відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України та щодо яких установлено спеціальний порядок набуття права власності, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав вищевказаний реактивним протитанковим гранатометом «BULSPIKE-АТ», тим самим придбав бойовий припас, без передбаченого законом дозволу.
У подальшому, ОСОБА_3 , у невстановленому дати та часу, за невстановлених обставин, але не пізніше 01.11.2024, поклав реактивний протитанковий гранатомет «BULSPIKE-AT» до багажного відділення автомобіля «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_1 , де зберігав його та перевозив без передбаченого законом дозволу. 01.11.2024, о 11 годині 22 хвилини працівники поліції спільно з військовослужбовцями Полтавського ЗВ ВСП, було зупинено автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», ДНЗ ABIMG99, яким керував ОСОБА_3 . Цього ж дня працівниками відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області було проведено обшук вищевказаного автомобіля «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_2 , в ході якого, було виявлено та вилучено реактивний протитанковий гранатомет, який згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/117-24/19121-ВТХ від 07.11.2024 року, є реактивним протитанковим гранатометом «BULSPIKE-AТ», який відноситься до категор вибухових пристроїв (боєприпасів).
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, а саме незаконне носіння, зберігання та придбання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення при вищевикладених обставинах визнав повністю. Суду пояснив, що приблизно у кінці 2024 року, більш точну дату та час не пам`ятає, він незаконно придбав гранатомет під час проходження військової служби, а потім переніс та поклав його до багажника автомобіля. Після того, під час пересування на даному автомобілі був зупинений працівниками поліції, які виявили та вилучили гранатомет. Він розумів, що це зброя, яку він не мав права придбавати, носити та зберігати. У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченого, оцінивши досліджені судом докази, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у незаконному носінні, зберіганні та придбанні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого  ОСОБА_3 судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання  ОСОБА_3 , суд бере до уваги обставини і характер скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину; обставини, які пом`якшують покарання; відсутність обтяжуючих обставин; особу обвинуваченого, який є учасником бойових дій, на обліку у лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.
Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі.
З урахуванням вищевикладених обставин, які характеризують особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, та в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості злочину та ступінь небезпечності винної особи для суспільства, а також додатково свідчать про істинність щирого каяття обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування призначеного покарання, із застосуванням ст. 75 КК України обвинуваченого слід звільнити від призначеного покарання з випробуванням, та з метою організації командиром військової частини, а у випадку звільнення ОСОБА_3 з військової служби органом пробації належного контролю за його поведінкою, покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. 
Суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_3 відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України необхідно скасувати арешт майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 05 листопада 2024 року.
Питання про долю інших речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст.100 КПК України та розпорядження Кабінету Міністрів України №186-р«Про передачу майна для потреб Збройних Сил» від 26.02.2022.
Питання щодо інших речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
Ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. 
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись на реєстрацію до органу, уповноваженого здійснювати нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, повідомляти уповноважений орган, уповноважений здійснювати нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України покласти нагляд за засудженим ОСОБА_3 на командира військової частини, а у випадку звільнення його з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп. на користь держави.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію реактивного протитанкового гранатомету «BULSPIKE-AT», який перебуває на зберіганні у камері зберігання речових доказів ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, скасувавши арешт майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 05 листопада 2024 року, конфіскувати у власність держави та передати відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №186-р «Про передачу майна для потреб Збройних Сил» від 26.02.2022 на потреби Збройних Сил України.
Після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні:
автомобіль «Mitsubishi Pajero» з іноземною реєстрацією НОМЕР_2 , який перебуває на зберіганні на території ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, повернути за належністю користувачу ОСОБА_3 , скасувавши арешт майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 05 листопада 2024 року.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя                     ОСОБА_1