Справа № 191/3638/26 
Провадження № 1-кп/191/246/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря – ОСОБА_2 
розглянувши у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження та відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12026046390000097 від 13.05.2026 р. за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Воронове Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працездатного, який не працює та не навчається, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 10.05.2026 р. приблизно о 09 годині 00 хвилин (точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), знаходився поблизу магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де у останнього на ґрунті особистої неприязності, виник прямий кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , з якою він перебуває у шлюбі. Далі, того ж дня, 10.05.2026 р., у раніше зазначений час перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 , з метою реалізації свого прямого кримінально-протиправного умислу, направленого на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що шляхом завдання ударів по тілу людини будуть спричинені тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , стоячи обличчям до обличчя потерпілої ОСОБА_4 , на відстані витягнутої руки, схопив своєю лівою рукою за праве плече потерпілої ОСОБА_4 , а правою своєю рукою схопив потерпілу за комір сукні, а саме в ділянці грудної клітки справа та механічними діями рук почав стискати їх. Потерпіла ОСОБА_4 почала вириватися від ОСОБА_3 . В подальшому, продовжуючи реалізовувати прямий кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень своїй дружині, ОСОБА_3 стоячи на відстані витягнутої руки до потерпілої ОСОБА_4 , з правого боку від потерпілої, схопив своєю лівою рукою за праве передпліччя потерпілої ОСОБА_4 , а правою своєю рукою схопив потерпілу за комір сукні, а саме в ділянці грудної клітки справа та механічними діями рук почав стискати їх. У результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_3 спричинив своїй дружині ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: не менше 6-ти синців по передній поверхні правого плеча та передпліччя; не менше 5-ти дрібних, поверхневих саден шкіри грудної клітки справа, що за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5 правил визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року).
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана:
- письмова заява ОСОБА_3  складена в присутності його захисника ОСОБА_5 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
- письмова заява потерпілої ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і потерпілого, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.
Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3  у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3  за ч. 1 ст. 125 КК України, як такі що виразилися в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3  суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.
Враховуючи встановлені судом обставини вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3  має бути призначене покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.125 КК України, а саме у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов потерпілою не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 301, 302, 368, 376, 382 КПК України, суд, - 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя | ОСОБА_1