Справа №522/4156/25-Е
Провадження № 2-др/522/127/26
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року          м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Нестерової Ольги Валеріївни про ухвалення додаткового рішення, -
ВСТАНОВИВ:
В проваджені Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності зі стягненням компенсації вартості часток, у якій позивачка просила:
- стягнути з ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 у розмірі 5 973 098,00 гривень, припинити право власності ОСОБА_1 на вказаний об`єкт нерухомого майна з моменту отримання грошової компенсації;
- стягнути з ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частки машиномісця АДРЕСА_2 у розмірі 942 246,00 гривень, припинити право власності ОСОБА_1 на вказаний об`єкт нерухомого майна з моменту отримання грошової компенсації;
- здійснити розподіл судових витрат.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності зі стягненням компенсації вартості часток – задоволено частково. Припинити право власності ОСОБА_1 на наступні об`єкти нерухомого майна: 1/2 частку машиномісця №16/2 у будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 27,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 2354907351101; 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 145 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 2354748551101. Визнано за ОСОБА_2 право власності на наступні об`єкти нерухомого майна: 1/2 частку машиномісця АДРЕСА_2 , загальною площею 27,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 2354907351101; 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 145 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 2354748551101. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частки квартири у розмірі 6 116 752,50 гривень, компенсацію вартості 1/2 частки машиномісця у розмірі 714 435,00 гривень, витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 724,41 гривень.
24 червня 2026 року через підсистему ЕС було подано та 25 червня 2026 року зареєстровано заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Нестерової Ольги Валеріївни про ухвалення додаткового рішення, у якій заявниця просила стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 265,00 гривень та витрати на проведення експертиз в розмірі 47 836,16 гривень.
Ухвалою суду від 29 червня 2026 року заяву прийнято до розгляду. Встановлено, що розгляд заяви здійснюватиметься без повідомлення сторін.
01 липня 2026 року від представника відповідача – адвоката Мойсеєнко Романа Миколайовича надійшло заперечення на заяву про винесення додаткового рішення. Відповідно до змісту якого, заявник просив відмовити у задоволенні заяви, а у разі, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для компенсації витрат – зменшити витрати до 4 888,40 гривень
Будь-яких інших заяв або клопотань від учасників справи – не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
28 вересня 2023 року між адвокатом Несторовою Ольгою Валеріївною та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги №б/н, відповідно до якого клієнт в цілях реалізації положень цього договору наділяє виконавця правом представляти його інтереси і вчиняти дії, що породжують юридичні наслідки перед необмеженим колом осіб за визначенням виконавця.
Згідно пункту 1.3. договору про надання правової допомоги від 28.09.2023 №б/н, вартість надання послуг 2 000,00 гривень на годину надання послуги зі складання процесуальних документів, та 2 500,00 гривень за участь в судовому засіданні незалежно від тривалості судового засідання, його перенесення, тощо. Остаточна вартість послуги встановлюється в актах виконаних робіт виходячи із тривалості надання послуги. Підписанням цього договору Клієнт погоджується на зазначений в цьому пункті порядок остаточного визначення вартості послуги та приймає на себе обов`язок оплатити послугу в повному обсязі не пізніше десяти банківських днів з моменту направлення йому рахунку на оплату.
24 червня 2026 року між адвокатом Несторовою Ольгою Валеріївною та ОСОБА_1 було укладено акт прийому-передачі наданих послуг (розрахунок вартості наданих послуг), відповідно до якого виконавець надав, а клієнт прийняв наступні послуги в повному обсязі, а саме:
- складання проекту позову, збирання доказів у справі та організація подання позову до суду – 16 000,00 гривень (8 год. по 2 000,00 гривень);
- представництво в судовому засіданні/виїзд в судове засідання: 02.09.2025, 14.10.2025, 18.11.2025, 28.01.2026, 26.03.2026, 27.04.2026 – 9 000,00 гривень (6 год. по 1 500,00 гривень);
- збирання доказів: організація проведення судової будівельно - оціночної експертизи – 8 000,00 грвиень (4 год. по 2 000,00 гривень);
- заява про збільшення позовних вимог – 1 000,00 гривень (0,5 год. по 2 000,00 гривень).
- заява про приєднання доказів (висновок судової будівельно-оціночної експертизи) – 1 000,00 гривень (0,5 год. по 2 000,00 гривень);
- письмові пояснення на заперечення на клопотання про долучення доказів  – 2 000,00 гривень (1 год. по 2 000,00 гривень);
- заперечення на звіти про оцінку нерухомого майна, надані до суду відповідачем, збирання доказів у справі, підбірка аналогів об`єктів нерухомого майна – 6 000,00 гривень (3 год. по 2 000,00 гривень);
- консультування з питання мирного врегулювання спору – 500,00 гривень (0,25 год. по 2 000,00);
- витрати на направлення процесуальних заяв стороні у справі – 765,00 гривень;
- збирання доказів у справі: організація проведення судової будівельно - технічної експертизи, організація проведення судової будівельно -технічної експертизи – 4 000,00 гривень (2 год. по 2 000,00 гривень).
У статті 11 ЦПК України вказано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно ч.ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Проте, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги
Суд вважає, що чинне процесуальне законодавство не містить заборони щодо права суду на зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу за умови, що заявлений розмір таких витрат не відповідає принципу пропорційності, розумності та справедливості, а самі витрати не є фактичними та неминучими.
Тому, під час визначення розміру витрат на професійну правничої допомоги суд повинен встановити наступне:
- чи обґрунтувала особа понесення таких витрат належними та допустимими доказами;
- чи відповідає заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу принципам пропорційності, розумності, та справедливості;
- чи є такі витрати фактичними та неминучими?
На думку суду, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципам співмірності, розумності та справедливості з огляду на наступне.
Щодо витрат пов`язаних із складанням проекту позову, збиранням доказів у справі та організацією подання позову до суду, суд зазаначає наступне.
Сама позовна заява є незначною за обсягом та складається з 4 аркушів.
У додатках до позовної заяви наявні документи, отримані представником позивача самостійно (в тому числі шляхом подання адвокатських запитів). Зазначене дає суду підстави вважати, що адвокат витратив значний проміжок часу для отримання таких додатків.
Суд звертає увагу на те, що зазначена категорія справ – характеризується низьким рівнем складності. Визначаючи вартість такої послуги, як складання та подання позову, суд виходить з того, що спірні правовідносини чітко врегульовані чинним законодавством. Підготовка позовної заяви не потребувала аналізу великої кількості нормативно-правових актів. Між нормами прави відсутні будь-які колізії, що свідчить про сталість та єдність законодавства у цій сфері. При цьому, судова практика у цій сфері чітко сформована та не відрізняється між собою, що не вимагало від представника позивача витрат значного проміжку часу для її пошуку та/або узгодження правових позицій.
На думку суду, справа не становить значного суспільного інтересу, та впливає виключно на відносини, що виникли між позивачем та відповідачами.
Тому, враховуючи зазначене, суд доходить до висновку, що витрати за надання такої послуги, за умови їх відповідності критеріям розумності, справедливості та співмірності повинні становити 4 000,00 гривень.
Щодо витрат пов`язаних із представництвом в судовому засіданні/виїзд в судове засідання від 02.09.2025, 14.10.2025, 18.11.2025, 28.01.2026, 26.03.2026, 27.04.2026, суд зазаначає наступне.
Представник ОСОБА_1 – ОСОБА_3 брала участь у наступних судових засіданнях: 02.09.2025 та 27.04.2026.
На думку суду засідання 02.09.2025 було тривалим (більше 20-ти хвилин), що підтверджується протоколом судового засідання по справі, а тому, беручи до уваги рівень складності справи та час, необхідний для підготовки до судового засідання, грошовою сумою, яка б відповідала критерію розумності та співмірності за надані послуги є 2 000,00 гривень.
Щодо судового засідання 27.04.2026, то воно було короткочасним (менше 10 хвилин), що підтверджується протоколом судового засідання по справі, а тому, беручи до уваги рівень складності справи та час, необхідний для підготовки до судового засідання, грошовою сумою, яка б відповідала критерію розумності та співмірності за надані послуги є 1 000,00 гривень.
Щодо інших судових засідань: 14.10.2025 – сторони у судове засідання не з`явилися, що підтверджується довідкою від 14.10.2025; 18.11.2025 – справу було знято з розгляду у зв`язку з находженням судді на лікарняному, що підтверджується довідкою від 18.11.2025; 28.01.2026 – справу знято з розгляду у зв`язку з відсутністю світла, що підтверджується довідкою від 28.01.2026; 26.03.2026 – справу було знято з розгляду у зв`язку з находженням судді на лікарняному, що підтверджується довідкою від 26.03.2026, жодної інформації про те чи з`являлась представниця позивачки до суду в ці дні в матеріалах справи не має, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які пов`язані з цими судовими засіданнямиє
Отже, загальний розмір витрат на участь у судових засіданнях, який би на думку суду відповідав критерію співмірності, розумності та допустимості становить 3 000,00 гривень.
Щодо витрат пов`язаних із збиранням доказів: організацією проведенням судової будівельно - оціночної експертизи, суд зазаначає наступне.
Так, із висновку експерта від 26.01.2062 №26/01-1 вбачається перелік документів, наданих для проведення такого експертного дослідження. При цьому серед зазначених документів відсутні такі, отримання яких потребувало б вчинення представником позивача додаткових дій, зокрема направлення адвокатських запитів, витребування доказів чи звернення до інших установ.
Крім того, організація проведення судової експертизи здійснюється безпосередньо експертною установою (експертом). Від представника позивача у цьому випадку не вимагалося вчинення будь-яких інших додаткових процесуальних дій, окрім складання заяви про проведення експертизи та її подання експертові.
Враховуючи характер та обсяг фактично виконаних робіт, а також принцип співмірності витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що обґрунтованим та розумним розміром витрат за надання цієї послуги є 200,00 гривень.
Щодо витрат пов`язаних із складанням заяви про збільшення позовних вимог, суд зазаначає наступне.
28 січня 2026 року від представника ОСОБА_1 – адвоката Нестерової Ольги Валеріївни до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, яка ухвалою суду від 27.04.2026 було прийнята до розгляду.
Тому, враховуючи обсяг такої заяви, її зміст, суд вважає, що розмір витрат за складання та подання такої заяви, який би відповідав критерія розумності та справедливості, повинен становити 500,00 гривень.
Щодо витрат пов`язаних із складанням заяви про приєднання доказів (висновок судової будівельно-оціночної експертизи), суд зазаначає наступне.
28 січня 2026 року від представника ОСОБА_1 – адвоката Нестерової Ольги Валеріївни до суду надійшло клопотання про долучення доказів, а саме висновку експерта судової оціночно-будівельної експертизи від 26.01.2026 №26/01-1.
При винесені рішення по справі №522/4156/25-Е судом було враховано, долучений до справи висновок експерта, саме тому, суд вважає, що розмір витрат за складання та подання такого клопотання, який би відповідав критерія розумності та справедливості, повинен становити 500,00 гривень.
Щодо витрат пов`язаних із складанням письмових пояснень на заперечення на клопотання про долучення доказів, суд зазаначає наступне
26 березня 2026 року від представника ОСОБА_1 – адвоката Нестерової Ольги Валеріївни до суду надійшли додаткові пояснення у справі, у яких заявниця просить вважати поважними причини пропуску строку подання доказів та приєднати їх до матеріалів справи, а також прийняти до уваги.
Оцінюючи обсяг виконаної адвокатом роботи, зміст та складність поданих додаткових пояснень, суд доходить висновку, що заявлений розмір витрат не відповідає критеріям співмірності, розумності та необхідності.
З урахуванням характеру виконаної роботи, обсягу підготовленого процесуального документа та значення вчиненої процесуальної дії для розгляду справи, суд вважає обґрунтованим визначити розмір витрат на складання та подання зазначених додаткових пояснень у сумі 500,00 гривень.
Щодо витрат пов`язаних із складанням заперечення на звіти про оцінку нерухомого майна, наданих до суду відповідачем, збиранням доказів у справі, підбірка аналогів об`єктів нерухомого майна, суд зазаначає наступне.
Подані представником позивача заперечення переважно містять критичну оцінку висновків оцінювачів та виклад позиції сторони щодо їх необґрунтованості. При цьому матеріали справи не містять доказів того, що для підготовки зазначених заперечень адвокатом було виконано значний обсяг самостійної роботи зі збирання нових доказів чи здійснено інші процесуальні дії, які б об`єктивно зумовлювали заявлений розмір витрат.
Також суд враховує, що підбір аналогів об`єктів нерухомого майна сам по собі є допоміжною складовою підготовки відповідних заперечень та не становить окремої самостійної правничої послуги, яка підлягає окремій оплаті. 
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що подані представником позивача заперечення на звіти про оцінку нерухомого майна не призвели до досягнення процесуального результату, на який вони була спрямована. За таких обставин витрати на підготовку зазначених заперечень на звіти про оцінку нерухомого майна не відповідають критерію необхідності та не підлягають компенсації за рахунок іншої сторони.
Щодо витрат пов`язаних із консультуванням з питання мирного врегулювання спору, суд зазаначає наступне.
27 квітня 2026 року від представника ОСОБА_2 – адвоката Мойсеєнко Романа Миколайовича надійшла заява про мирне врегулювання спору.
Разом із тим, за результатами відповідного консультування представником позивача не було вчинено жодних процесуальних чи інших юридично значимих дій, спрямованих на реалізацію такого врегулювання. Зокрема, до суду не подавалися заяви про затвердження мирової угоди, про врегулювання спору за участю судді чи будь-які інші документи, пов`язані з досягненням домовленостей між сторонами.
Отже, зазначене консультування не мало самостійного значення для розгляду справи та не вплинуло на її перебіг чи результат. За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати за надання цієї послуги не відповідають критеріям необхідності та співмірності, а тому не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
Щодо витрат пов`язаних із збиранням доказів у справі: організацією проведенням судової будівельно - технічної експертизи, організацією проведенням судової будівельно-технічної експертизи, суд зазаначає наступне.
Суд зазаначає, що матеріали справи, а також висновок експерта від 29.05.2024 №008/2024 не містять відомостей, які б підтверджували, що експертне дослідження було призначене чи проведене на підставі заяви, складеної саме представником позивача. Окрім того у переліку представлених документів для проведення дослідження відсутні ордер або договорі про надання правової допомоги та будь-які інші документи, що підтверджують участь адвокати в отриманні висновку експерта.
За таких обставин позивачем не доведено фактичного виконання адвокатом робіт, пов`язаних з організацією проведення судової будівельно-технічної експертизи. Відтак відсутні підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в цій частині.
Тому, враховуючи зазначене, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 700,00 гривень.
Проте відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ціна позову (з урахуванням заяв про зміну предмету позову) – 7 052 546,50 гривень.
Розмір задоволених позовних вимог – 6 831 187,50 гривень.
Питома вага – 0,968 (6 831 187,50 / 7 052 546,50).
Витрати на професійну правничу допомогу – 8 421,60 гривень (8 700,00 * 0,968).
За таких обставин, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 8 421,60 гривень.
Щодо витрат пов`язаних із направленням процесуальних заяв стороні у справі, суд зазаначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України до судових витрат належать, зокрема, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Надсилання процесуальних документів поштовим зв`язком є такою процесуальною дією, а тому понесені та документально підтверджені витрати підлягають відшкодуванню. 
Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
Оскільки, позовна заява була подана через підсистему ЕС, позивачка була зобов`язана направити копію позову з додатками іншим учасникам справи.
Згідно копії квитанції від 19.03.2025, що видана АТ «УКРПОШТА», вартість поштового відправлення позовної заяви з додатками склала – 50,00 гривень.
Згідно копії квитанції від 15.10.2025, що видана ПС «Е-Пост», вартість поштового відправлення заперечення на клопотання склала – 91,50 гривень.
Згідно копії квитанції від 20.01.2026, що видана ПС «Е-Пост», вартість поштового відправлення клопотання про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції склала – 57,90 гривень.
Згідно копії квитанції від 28.01.2026, що видана ПС «Е-Пост», вартість поштового відправлення клопотання про долучення доказів склала – 190,50 гривень.
Згідно копії квитанції від 28.01.2026, що видана ПС «Е-Пост», вартість поштового відправлення заяви про збільшення розміру позовних вимог склала – 190,50 гривень.
Згідно копії квитанції від 28.01.2026, що видана ПС «Е-Пост», вартість поштового відправлення додаткових пояснень до заперечення склала – 77,46 гривень.
Згідно копії квитанції від 11.05.2026, що видана ПС «Е-Пост», вартість поштового відправлення уточнення позовних вимог склала – 63,06 гривень.
Згідно копії квитанції від 24.06.2026, що видана ПС «Е-Пост», вартість поштового відправлення заяви про розподіл судових витрат склала – 70,26 гривень.
Як вбачається з матеріалів справи, представники як позивача, так і відповідача зареєстровані в підсистемі «Електронний суд» та мають можливість здійснювати обмін процесуальними документами в електронній формі.
Незважаючи на це, представник позивача направляв процесуальні документи відповідачу засобами поштового зв`язку, що спричинило відповідні витрати. Водночас суд зазначає, що за наявності технічної можливості здійснення обміну процесуальними документами через підсистему «Електронний суд» такі витрати не були об`єктивно необхідними для забезпечення реалізації процесуальних прав позивача.
Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 272 ЦПК України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє. Наведене положення процесуального закону відображає загальний принцип процесуального представництва, відповідно до якого вручення процесуальних документів представнику є належним способом доведення їх до відома особи, інтереси якої він представляє.
При цьому суд зазначає, що виняток становлять витрати, пов`язані з направленням позовної заяви з доданими до неї документами, оскільки їх надсилання відповідачу є процесуальним обов`язком позивача. Відтак витрати на відправлення позовної заяви з додатками є необхідними та підлягають відшкодуванню, тоді як витрати на подальше направлення процесуальних документів поштовим зв`язком за наявності можливості їх надсилання через підсистему «Електронний суд» не можуть вважатися необхідними.
За таких обставин, з відповідача підлягають стягненню витрати, пов`язані із відправкою поштової кореспонденції у розмірі 48,40 гривень(50,00 * 0,968).
Окрім того, в заяві про ухвалення додаткового рішення 24.06.2026 заявниця просить стягнути з ОСОБА_2 витрати на проведення експертиз в розмірі 47 836,16 гривень.
Судом встановлено, що 05 березня 2024 року між експертом ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір №7, відповідно до якого експерт приймає на себе обов`язки по проведенню за замовленням замовника будівельно-технічного експертного дослідження нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі наданої документації, з виготовленням висновку експерта будівельно-технічного дослідження для подання до суду, відповідно до визначеної договором вартості робіт.
Згідно пункту 3.1 договору від 05.03.2024 №7, за виконану роботу по даному договору замовник зобов`язується провести оплату в розмірі 35 000,00 гривень.
Відповідно до платіжної інструкції від 05.03.2024 №9335-1294-1464-8889 ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_5 грошову суму в розмірі 35 000,00 гривень.
На виконання договору від 05.03.2024 №7 експертом було складено висновок від 29.05.2024 №008/2024.
Окрім того, 28.01.2026 від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експерта від 26.01.2026 №26/01-1, складеного на підставі зави про проведення експертизи від 26.09.2025.
Згідно рахунку-фактурі від 22.10.2025 №2025-100 за проведення судової експертизи ОСОБА_1 повинна сплатити на користь Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України грошову суму у розмірі 12 836,16 гривень.
Відповідно до платіжної інструкції від 04.11.2025 №9396-0568-6455-5482 ОСОБА_1 сплатила на користь Одеського НДЕКЦ МВС України грошову суму в розмірі 12 836,16 гривень.
Суд зазначає, що при ухваленні рішення у справі судом було враховано висновок експерта від 26.01.2026 №26/01-1, тоді як висновок експертизи від 29.05.2024 №008/2024 не був використаний як доказ, на підставі якого встановлювалися фактичні обставини справи.
За таких обставин витрати, понесені на проведення експертизи від 29.05.2024 №008/2024 не можуть вважатися необхідними судовими витратами, пов`язаними з вирішенням спору, а тому не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати виключно за проведення експертизи від 26.01.2026 №26/01-1, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 12 425,40 гривень (12 836,16 * 0,968).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 141, 270, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Нестерової Ольги Валеріївни про ухвалення додаткового рішення – задовольнити частково.
Стягнути з відповідача – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП – НОМЕР_1 , на користь позивача – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_5 , РНОКПП – НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 8 421 (вісім тисяч чотириста двадцять одна) гривня 60 (шістдесят) копійок.
Стягнути з відповідача – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП – НОМЕР_1 , на користь позивача – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_5 , РНОКПП – НОМЕР_2 , витрати, пов`язані із направленням кореспонденції, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 48 (сорок вісім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.
Стягнути з відповідача – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП – НОМЕР_1 , на користь позивача – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_5 , РНОКПП – НОМЕР_2 , витрати, пов`язані із витрати на проведення експертизи, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 12 425 (дванадцять тисяч чотириста двадцять п`ять) гривень 40 (сорок) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст додаткового рішення складено та підписано 09 липня 2026 року.

Суддя         Косіцина В.В.