ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року | м. Полтава | Справа № 440/9073/26

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги:
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо зменшення відсоткового розміру встановлених премій при перерахунку ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення) за період з 29.01.2020 по 31.12.2020, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2020, за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 – із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2021, за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 – із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2022, та за період з 01.01.2023 по 20.05.2023 – із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2023;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 29.01.2020 по 31.12.2020, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2020, за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 – із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2021, за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 – із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2022, та за період з 01.01.2023 по 20.05.2023 – із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2023, із урахуванням належних сум премій та раніше виплачених сум.
Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України (далі - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 НГУ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою від 13.07.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи
Позов аргументовано тим, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі №440/11005/25 Військовою частиною НОМЕР_1 здійснено перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 по 20.05.2023 із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Позивач зазначає, що під час здійснення такого перерахунку відповідачем було зменшено відсотковий розмір раніше встановленої премії, що, на думку позивача, є протиправним, оскільки зміна розміру премії на власний розсуд під час виконання судового рішення не передбачена чинним законодавством. 
10 серпня 2026 року до суду надійшов відзив Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач зазначив, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі №440/11005/25 не встановлено конкретного відсоткового розміру премії, який мав бути застосований при проведенні перерахунку, та не визначено обов`язку щодо збереження конкретного відсотка премії. Також відповідач повідомив про подання заяви про перегляд рішення від 12.11.2025 у справі №440/11005/25 за нововиявленими обставинами у зв`язку з прийняттям Верховним Судом постанови від 16.07.2026 у справі №320/29450/24. 
Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Обставини справи, встановлені судом
ОСОБА_1 проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. 
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 25.06.2025 №206 її звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі №440/11005/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України було задоволено частково. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати грошового забезпечення позивача за визначені судом періоди без урахування відповідного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та зобов`язано відповідача провести відповідний перерахунок і виплату з урахуванням проведених виплат.
На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі №440/11005/25 Військовою частиною НОМЕР_1 проведено перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 
01.06.2026 позивач звернулася до Військової частини НОМЕР_1 зі заявою, у якій просила надати інформацію щодо розміру премії, що встановлювалася їй командиром Військової частини НОМЕР_1 та нараховувалася і виплачувалася під час проходження військової служби за період, визначений у рішенні суду, зі зазначенням її помісячного розміру. Також надати інформацію про розмір премії, використаний при здійсненні перерахунку грошового забезпечення на виконання рішення суду у справі №440/11005/25.
Листом Військової частини НОМЕР_1 від 17.06.2026 №25/52/9-К-218 позивача повідомлено про проведення на виконання рішення суду у справі №440/11005/25 перерахунку грошового забезпечення за періоди з 29.01.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 20.05.2023. До листа додано перерахунки грошового забезпечення позивача за відповідні періоди.
Не погодившись із проведеним перерахунком грошового забезпечення в частині визначення відсоткового розміру премії, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом. 

Норми права, які підлягають застосуванню
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. 
Згідно з частиною першою статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі – Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. 
Відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. 
За приписами частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. 
Правила виплати грошового забезпечення військовослужбовцям деталізовані приписами Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оброни України від 07.06.2018 №260 (надалі - Порядок №260). 
У пункті 2 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. 
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія. 
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги. 

Висновки щодо правозастосування
Судом встановлено, що під час проходження військової служби ОСОБА_1 нараховувалася та виплачувалася премія у розмірі, визначеному відповідно до рішень командувача Національної гвардії України; у відсоткових розмірах, установлених за відповідні періоди проходження служби.
Водночас при проведенні перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі №440/11005/25 Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України було змінено відсоткові розміри премії у бік їх зменшення.
Так, відповідно до наданих відповідачем розрахунків грошового забезпечення, при здійсненні перерахунку відсотковий розмір премії позивача було зменшено:
за період з 29.01.2020 по 31.12.2021 - зі 135 % до 82 % посадового окладу;
за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 - зі 135 % до 92 % посадового окладу;
за період з 01.03.2022 по 28.02.2023 - з 250 % до 92 % посадового окладу;
за період з 01.03.2023 по 30.04.2023 - з 510 % до 320 % посадового окладу;
за період з 01.05.2023 по 20.05.2023 - з 510 % до 390 % посадового окладу.
Наведене підтверджується розрахунками грошового забезпечення ОСОБА_1 за відповідні періоди, наданими Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України як додатки до листа від 17.06.2026 №25/52/9-К-218.
Таким чином, відповідачем під час здійснення перерахунку грошового забезпечення на виконання рішення суду було не лише змінено розрахункову величину, з якої обчислювалися посадовий оклад та оклад за військовим званням позивача, а й одночасно зменшено відсоткові розміри премії порівняно з тими, які були встановлені та застосовані під час первинного нарахування грошового забезпечення позивачу за відповідні періоди проходження військової служби.
Оскільки відповідачем зменшено відсотковий розмір премій, які були встановлені та фактично виплачувалися позивачу під час проходження військової служби, при здійсненні перерахунку грошового забезпечення за минулі періоди та після припинення відповідних службових правовідносин, таке зменшення призвело до погіршення умов оплати вже виконаної позивачем роботи (служби).
Суд зазначає, що преміювання та виплата інших додаткових складових грошового забезпечення належать до повноважень роботодавця, а визначення їх відсоткового значення - до його дискреційних повноважень.
Разом з тим реалізація таких дискреційних повноважень стосується визначення розміру премії за відповідний період проходження служби та не свідчить про наявність у відповідача необмеженого права після закінчення такого періоду та припинення відповідних службових правовідносин переглядати у бік зменшення відсотковий розмір премії, який уже був установлений та застосований при нарахуванні грошового забезпечення.
При цьому порушення права позивача полягає не лише у формальній зміні відсоткового значення премії, а у тому, що внаслідок такого зменшення при здійсненні перерахунку змінюється розмір належного до виплати грошового забезпечення за вже відпрацьовані періоди.
Зменшення змінної частини винагороди за вже відпрацьований період шляхом перегляду раніше встановленого відсоткового розміру премії фактично призводить до перегляду оцінки умов та результатів служби, які вже були враховані при первинному нарахуванні та виплаті позивачу відповідного грошового забезпечення.
За таких обставин перегляд відповідачем відсоткового розміру премії в бік зменшення при проведенні перерахунку грошового забезпечення позивача за минулі періоди має ознаки порушення принципу справедливості та безпідставного втручання у право особи на мирне володіння своїм майном.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини зауважив, що держава має свободу визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету, та може вводити, призупиняти чи припиняти їх виплату шляхом внесення відповідних змін до законодавства. Водночас, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано вимоги, необхідні для їх отримання, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у таких виплатах, доки відповідні положення є чинними.
Отже, визначення відсоткового розміру премії належить до дискреційних повноважень відповідача на час її встановлення за відповідний період проходження військової служби. Проте подальше зменшення вже встановленого відсоткового розміру премії при здійсненні перерахунку грошового забезпечення за минулий період не може бути обґрунтоване самим лише посиланням на дискреційний характер повноважень відповідача щодо преміювання.
Суд погоджується з тим, що роботодавець має певну дискрецію у межах встановлення конкретного відсоткового розміру преміювання конкретного працівника у визначений період. 
Однак при цьому відповідач, як роботодавець та одночасно як суб`єкт владних повноважень у правовідносинах публічної служби, зобов`язаний діяти на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом. У той же час жодна норма права жодного існуючого нормативно-правового акту України не надає права роботодавцю змінювати відсоткове значення розміру вже нарахованої і виплаченої премії постфактум, після того, як ця премія була нарахована і виплачена. 
Таким чином, встановлене судом зменшення відсоткового розміру премії ОСОБА_1 з 135 % до 82 %, з 135 % до 92 %, з 250 % до 92 %, з 510 % до 320 % та з 510 % до 390 % відповідно до зазначених вище періодів при проведенні перерахунку грошового забезпечення не ґрунтується на законі та не має жодних законних підстав. Таке зменшення у жоден спосіб відповідачем не вмотивоване і, на думку суду, є свавільним.
Відповідачем у жоден спосіб не пояснено своєї поведінки/дій. 
Твердження представника відповідача щодо того, що судовим рішенням, під час виконання якого ним було вчинено дії щодо зменшення відсоткового розміру премії, не встановлювалися конкретні розміри премії, можуть бути підставою виключно для того, щоб розглядати спір про відсотковий розмір у межах окремого позову, а не у межах процедур судового контролю за виконанням судового рішення, що виконувалося відповідачем при цьому. 
Судовим рішенням дійсно встановлювалося розміри премії ОСОБА_1 . Але відсотковий розмір нарахованої і виплаченої премії за спірний період було визначено самим же відповідачем при її первинному нарахуванні та виплаті. Будь-яких правових, раціональних чи інших мотивів одностороннього перегляду ним же прийнятого рішення про встановлення відсоткового розміру премії при її первинному нарахуванні відповідач не надав, не пояснив. 
Аргументи представника відповідача, викладені у відзиві, щодо того, що відповідач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду зі заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, на даний спір у жоден спосіб не впливають. 
Відтак суд дійшов висновку про протиправність дій Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо зменшення відсоткового розміру встановлених премій при перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 . 
За таких обставин і правового регулювання суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо зменшення відсоткового розміру встановлених премій при перерахунку ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 20.05.2023.
Належним, на думку суду, засобом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення в частині премії за період з 29.01.2020 по 31.12.2020, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням зі застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2020; за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 - зі застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2021; за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 - зі застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2022; та за період з 01.01.2023 по 20.05.2023 - зі застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2023 - з урахуванням премії у відповідних відсоткових розмірах, установлених ОСОБА_1 під час проходження військової служби за відповідні періоди, та раніше виплачених сум. 
За приписами частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат
Позивач звільнена від сплати судового збору. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262 КАС України, суд, - 

У Х В А Л И В: 

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо зменшення відсоткового розміру встановлених премій при перерахунку ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 20.05.2023 зі застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01 відповідного календарного року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення в частині премії за період з 29.01.2020 по 31.12.2020, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням зі застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2020; за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 - зі застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2021; за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 - зі застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2022; та за період з 01.01.2023 по 20.05.2023 - зі застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2023 - з урахуванням премії у відповідних відсоткових розмірах, установлених ОСОБА_1 під час проходження військової служби за відповідні періоди, та раніше виплачених сум. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя | | І.С. Шевяков