Справа № 308/10503/26

П О С Т А Н О В А

10 вересня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В. розглянувши клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Петрик Віталій Васильович, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 06 серпня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 06 серпня 2026 року гр. ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Відповідно до постанови, - 09.07.2026 року о 01 год. 00 хв. по вул. Другетів, 112, в м. Ужгороді водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Opel Combo-С, р/н НОМЕР_1 , та під час об`їзду перешкод у вигляді транспортного засобу марки Mazda 6, р/н НОМЕР_2 , який був припаркований біля краю проїзної частини, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 09.07.2026 року о 01 год. 00 хв. по вул. Другетів, 112, в м. Ужгороді, скоївши ДТП, водій ОСОБА_1 залишив місце дорожньої пригоди, чим порушив вимоги п.2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, 09.07.2026 року о 01 год. 00 хв. по вул. Другетів, 112, в м. Ужгороді водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Opel Combo-С, р/н НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 15 Закону «Про дорожній рух» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Петрик В. В. (діє від імені  ОСОБА_1 ) подав апеляційну скаргу. Апелянт просить оскаржувану постанову в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП змінити та закрити провадження у цій частині у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянт порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді. Клопотання про поновлення строку мотивує тим, що копію постанови ОСОБА_1 отримав тільки 19 серпня 2026 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. 

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений через поважні причини. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма – ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Як вбачається з матеріалів справи, - постанова судді винесена 06 серпня 2026 року, а отже останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 17 серпня 2026 року, що припадає на перший після вихідного робочий день.

Апеляційна скарга подана через систему «Електронний суд» 31 серпня 2026 року, тобто по спливу 25-ти днів.

Судом не встановлено поважних причин, через які ОСОБА_1 чи його захисник Петрик В. В. не подали апеляційну скаргу у передбачений законом 10-ти денний строк.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було відомо, що відносно нього складено декілька протоколів про адміністративні правопорушення. У справі також є довідка про доставку СМС на телефон, який вказав сам правопорушник у своїх розписці до адміністративної справи (а.с.5).

Отже, учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

У судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 був присутній, про винесене судове рішення йому було відомо.

Постанова судді місцевого суду винесена 06 серпня 2026 року, надіслана до Єдиного державного реєстру судових рішень 07 серпня 2026 року, зареєстрована у реєстрі 08 серпня 2026 року, а загальний доступ надано 10 серпня 2026 року.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право на оскарження підлягає процесуальним обмеженням. Такі межі не суперечать концепції справедливості й логіці правової визначеності, що підтверджується і практикою ЄСПЛ. Отже, обмеження доступу до повторного перегляду набувають легітимності, коли вони спрямовані на запобігання хаосу в судовій системі, а чіткі строки оскарження є одним із таких запобіжників.

Доводи апелянта про те, що копію судового рішення він отримав лише 31 серпня 2026 року, не можуть бути єдиною і безумовною підставою для поновлення строку, особливо враховуючи те, що апелянт був присутній у судовому засіданні під час розгляду справи, а суд першої інстанції вчасно зареєстрував винесене у справі судове рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Існування інших обставин, які би свідчили про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено, на такі сторона захисту не посилається у клопотанні про поновлення пропущеного строку.

На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо тощо) на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.

Отже, апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП, а відтак повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження – відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Петрик Віталій Васильович, на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 06 серпня 2026 року – повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.