ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/2080/26 | Головуючий по 1 інстанції
Справа №703/2630/26 Категорія: 310020000 | Овсієнко І.В.
| Доповідач в апеляційній інстанції
| Фетісова Т. Л.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач | Фетісова Т.Л.
судді | Гончар Н.І., Сіренко Ю.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.06.2026 (повний текст складено 26.12.2024, суддя в суді першої інстанції Колісник Л.О.) у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

в с т а н о в и в :

у квітні 2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у цій справі, мотивуючи тим, що з 08.03.2025 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому в них народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після погіршення сімейних відносин позивач разом із сином ОСОБА_4 , який перебуває на повному її утриманні, та іншими дітьми проживає окремо від чоловіка.
Позивач вказує, що оскільки малолітньому сину сторін на даний час ще не виповнилося трьох років, вона не має змоги працювати, тому потребує фінансової допомоги відповідача, яку він не надає.
За наведених підстав позивач просила суд, враховуючи, що у відповідача існують аліментні зобов`язання на утримання спільних дітей сторін, стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позову і до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.06.2026 позов у справі задоволено. 
Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з квітня 2026 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.
Стягнуто із  ОСОБА_2 на користь держави 1331 грн 20 коп судового збору. 
Рішення суду у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
При цьому суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про наявність у відповідача джерела доходів, стан його здоров`я, зокрема непрацездатність, наявність інших осіб, що їх за законом він має утримувати, стягнення із нього аліментів, інші стягнення за виконавчими документами, або обставини, що виключають його можливість надавати матеріальну допомогу дружині. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім та таким, що не поставить мати з дитиною, а також відповідача, у скрутне матеріальне становище.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції відповідач подав через систему «Електронний суд» 27.07.2026 апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що суд не врахував, що відповідач є батьком п`ятьох неповнолітніх дітей та вже виконує аліментні зобов`язання щодо кожної з них. Наявність аліментних зобов`язань щодо спільних дітей не була не відомою позивачці. Навпаки, у самій позовній заяві вона прямо зазначила, що у відповідача вже існують аліментні зобов`язання на утримання спільних дітей. Наразі загальне аліментне навантаження складає 1/2 від заробітної плати на чотирьох дітей та 1/4 від заробітної плати на п`яту дитину.
Вказує, що суд фактично прирівняв відсутність доказів платоспроможності відповідача до доказу її наявності. Неподання відповідачем відзиву не звільняло суд від обов`язку перевірити доведеність позову та встановити його платоспроможність.
Відзив на вказану апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. У даному випадку предметом спору є вимоги про стягнення аліментів, розмір яких не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
При розгляді справи встановлено, що 08.03.2025 зареєстрували шлюб у Смілянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 , що видане 08.03.2025.
Сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , що видане Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 20.01.2026.
Дитина проживає разом із позивачем, що підтверджується витягом із реєстру територіальної громади про зареєстроване місце проживання позивача та довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. 
До апеляційної скарги скаржником, відповідачем у справі, подано ряд документів на підтвердження того, що відповідач сплачує аліменти на п`ятеро неповнолітніх дітей. 
Зокрема, сторони у справі також є батьками згідно виданих повторно свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 16.07.2025 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; серії НОМЕР_4 від 15.07.2025 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; серії НОМЕР_5 від 15.07.2025 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; серії НОМЕР_6 від 15.07.2025 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Судовим наказом Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.08.2023 у справі № 703/3439/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з 24 липня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.
Судовим наказом Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08.05.2026 у справі № 703/2632/26 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання однієї малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даної заяви 27.04.2026 і до повноліття дитини.
Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач обізнана про наведені обставини, зокрема вказала про наявність у відповідача аліментних зобов`язань на утримання спільних з нею дітей, проте суду докази на їх підтвердження не надала, суд першої інстанції наведене не з`ясовував, тому колегія суддів вважає про необхідність прийняття долучених до апеляційної скарги доказів, як таких, які сприяють встановленню фактичних обставин справи.
Правовідносини сторін у справі мають наступне правове регулювання.
Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно з ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
За ч. 6 ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Відповідно до ч.1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі.
Виходячи з положень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
Положення сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
При цьому, за змістом частини другої, четвертої, шостої ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Згідно із статтею 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Розмір утримання, який гарантовано статтею 84 СК України, з урахуванням статті 48 Конституції України, має забезпечувати такий достаток, який би забезпечив покриття витрат поточних основоположних життєвих потреб жінки, з якою проживає дитина.
Поряд з цим, стаття 84 СК України не встановлює, що таке право є абсолютним, оскільки для визначення розміру такого утримання та можливості його сплати також має братися до уваги спроможність чоловіка надавати матеріальну допомогу матері дитини.
Враховуючи доводи апеляційної скарги та наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що виходячи з того, що відповідач має обов`язок щодо утримання п`ятьох дітей, приймаючи до уваги положення ст. 84 СК України, що стягнення на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, якщо чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу, загальний розмір аліментів буде перевищувати в даному випадку 87,5 % заробітку (доходу), що ставить під сумнів фінансову можливість нести такі витрати з боку відповідача, тому слід дійти висновку про те, що позивач не довела, що відповідач може надавати їй матеріальну допомогу саме в розмірі 1/8 частки від його доходу.
Апеляційний суд вважає, що за наведених обставин розумним та справедливим розміром аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дружини, є 1/12 частина всіх його доходів щомісячно.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.06.2026 у даній справі в частині визначення розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, слід змінити, визначивши його у розмірі 1/12 частини усіх доходів (заробітку) відповідача щомісячно, у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Враховуючи положення ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України про те, що судові витрати, в тому числі судовий збір, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та положення п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» про звільнення від сплати судового збору позивачів у справах про стягнення аліментів, з відповідача на користь державного бюджету за розгляд справи судом першої інстанції слід стягнути 665,60 грн.
Також відповідачу слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України 798,72 грн судового збору за розгляд цієї справи судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в: 

апеляційну скаргу – задовольнити частково.
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.06.2026 - змінити в частині визначення розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, визначивши його у розмірі 1/12 частини усіх доходів (заробітку) відповідача щомісячно.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь державного бюджету 665,60 грн судового збору за розгляд цієї справи судом першої інстанції.
У решті рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.06.2026  у даній справі – залишити без змін.
Компенсувати  ОСОБА_2 з державного бюджету 798,72 грн судового збору за розгляд цієї справи апеляційним судом.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повний текст постанови складено 15.09.2026.

Суддя-доповідач   

Судді