Справа №592/15013/25
Провадження №2/592/258/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 червня 2026 року          м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого - судді Зоріка М.В.,
з участю секретаря судового засідання – Білої В.В.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження  у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

у с т а н о в и в:
15.09.2025 адвокат Турченко С.П. в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулися до суду із позовом до Обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА», з наступними вимогами:
-визнати незаконним та скасувати наказ директора Обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» від 22.08.2025р. № 58-ОД «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани» щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани тренеру-викладачу з футболу ОКЗ СОР ДЮСШ "ФУТБОЛЬНИЙ ЦЕНТР "БАРСА" ОСОБА_1 та тренеру-викладачу з футболу ОКЗ СОР ДЮСШ "ФУТБОЛЬНИЙ ЦЕНТР "БАРСА" ОСОБА_2 ;
-визнати незаконним та скасувати наказ директора Обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» від 26.08.2025р. № 60-ОД «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи» щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з роботи тренера-викладача з футболу ОКЗ СОР ДЮСШ "ФУТБОЛЬНИЙ ЦЕНТР "БАРСА" ОСОБА_1 та звільнення з роботи тренера-викладача з футболу ОКЗ СОР ДЮСШ "ФУТБОЛЬНИЙ ЦЕНТР "БАРСА” ОСОБА_2 ;
-визнати незаконним та скасувати наказ директора Обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» Валентина Безверхого від 27.08.2025р. № 16-К «Про звільнення з роботи» щодо звільнення з роботи тренера-викладача з футболу ОКЗ СОР ДЮСШ "ФУТБОЛЬНИЙ ЦЕНТР "БАРСА" ОСОБА_1 та звільнення з роботи тренера-викладача з футболу ОКЗ СОР ДЮСШ "ФУТБОЛЬНИЙ ЦЕНТР "БАРСА" ОСОБА_2 ;
-поновити ОСОБА_1 на посаді тренера-викладача з футболу в Обласному комунальному закладі Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА»;
-поновити ОСОБА_2 , на посаді тренера-викладача з футболу в Обласному комунальному закладі Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА»;
- стягнути з відповідача на користь позивачів середній заробіток за час вимушеного прогулу та понесені судові витрати.
На обґрунтування позовної заяви зазначив, що позивач 1 ОСОБА_1 , з 30.08.2024р., перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював тренером-викладачем з футболу; позивач 2 ОСОБА_2 , з 02.09.2021 перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював тренером-викладачем з футболу.
Зазначають, що з 21 по 23 серпня 2025 року вони, в якості тренерів, супроводжували команду ФЦ «БАРСА» U-11 під час участі у турнірі «Кубок Легенд - 2025», який проходив з 21 по 23 серпня у м. Львів. Участь позивачів в якості тренерів команди була погоджена заступником директора ФЦ «БАРСА» Коваль О.С. згідно заявкового листа та списку команди ФЦ «БАРСА» Ц-11 для участі у турнірі.
25.08.2025, після поверненню зі змагань, їм стало відомо, що відповідач за період з 21 по 23 серпня 2025 року двічі зафіксував їх відсутність на робочому місці без поважних причин (прогул), у зв`язку з чим до них були застосовані дисциплінарні стягнення відповідно до наказу директора відповідача Валентина Безверхого, № 58-ОД від 22.08.2025р. - догана, відповідно до наказу директора відповідача Валентина Безверхого № 60-ОД від 26.08.2025р. дисциплінарне стягнення у вигляду звільнення з роботи. Зі змістом даних наказів позивачів ознайомлено.
Відповідно до п. 1 Наказу № 16-К від 27.08.2025р., на підставі наказу № 60-ОД від 26.08.2025р., та п. 2 Наказу № 16-К від 27.08.2025р., на підставі наказу № 60-ОД від 26.08.2025р., позивачів звільнено з займаних посад, про що зроблено записи в їх трудові книжки. З даними наказами позивачів ознайомлено, про що на наказах міститься їх підписи із зазначенням про незгоду з наказами.
Позивачі зі змістом вищевказаних наказів про застосування дисциплінарних стягнень у вигляді догани та звільнення, а також із наказом про звільнення з роботи не погоджуються, вважають їх незаконними, оскільки враховуючи фактичні обставини справи, в даному випадку мало місце фактичне службове відрядження позивачів за вказівкою керівника відповідача. Проте, саме відповідачем не дотримано необхідних процедур щодо документального оформлення такого відрядження, натомість до позивачів висунуто неправомірну вимогу подання заяви про відпустку за власний рахунок на період службового відрядження, а в подальшому неправомірно оформлено прогул та застосовано дисциплінарні стягнення у вигляді догани та звільнення. При цьому, відповідачу достеменно відомо про перебування позивачів у м. Львів, як офіційних представників команди «Барса» U-11, яка брала участь у турнірі, тобто, мала місце одна триваюча подія, яку відповідач, на власний розсуд, умисно, з метою створення штучних підстав для звільнення позивачів, визначив як відсутність на робочому місці - прогул, проте, безпідставно розділив у часі вказану подію на дві, за кожну з яких застосував до позивачів дисциплінарні стягнення, - перше у вигляді догани, друге у вигляді звільнення, тобто, фактично має місце подвійне притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності за одне і те ж, наявне на думку відповідача, порушення трудової дисципліни, що суперечить вимогам ст. 61 Конституції України. Крім того, просять врахувати, що лише протягом 2025 року позивачі, як офіційні представники Барса» U-11, брали участь у подібних турнірах, а саме: в період з 23 по 25 квітня 2025 року у м. Полтава у в період з 23 по 25 травня 2025 року; у м. Вінниця, проте, жодних питань від відповідача щодо участі у вказаних турнірах до позивачів не було, дисциплінарних стягнень до позивачів за участь у вказаних вище турнірах не застосовано.
Також зазначили, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат складається із витрат на правничу допомогу розмірі 12 000 грн. за кожного.
Ухвалою суду від 30.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження.
16.10.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивачів. На обґрунтування відзиву зазначив, що відповідач категорично заперечує проти викладених у позовній заяві доводів, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне - у позові позивачі стверджують, що нібито повідомляли про свій намір виїхати на змагання під час робочого зібрання, та про обізнаність про відпустку заступника директора Коваля О., відповідач категорично заперечує наявність будь-яких погоджень участі у змаганнях позивачів. Сам намір позивачів поїхати на змагання по собі не звільняє від обов`язку належним чином оформити відпустку відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про відпустки» у разі якщо вони діють самостійно без доручень відповідача. Працівник повинен був подати письмову заяву та отримати погодження керівника у формі наказу. Відсутність таких дій свідчить про невиконання трудових обов`язків та підтверджує факт самовільного залишення робочого місця. Позивачі не вжили жодних належних заходів для отримання законної відпустки за угодою сторін. Вони не подали завчасно письмову заяву на ім`я директора, не зареєстрували її у встановленому порядку, не отримали погодження керівника та не дочекалися видання відповідного наказу. Замість цього працівники нібито залишили власноруч написані заяви у сейфі у своєму кабінеті, що не створює жодних юридичних наслідків та не може вважатися належним способом повідомлення роботодавця. Більше того, про існування цих заяв адміністрації стало відомо вже після того, як зазначені працівники фактично виїхали до Львова, та самовільно були відсутні на робочому місці. Тобто на момент їхньої відсутності роботодавець не мав ані інформації про причини невиходу на роботу, ані можливості розглянути питання надання відпустки, ані виданого у встановленому порядку наказу. За таких умов відсутність працівників на робочому місці є прогулом без поважних причин. Слід також зазначити, що до посадових обов`язків тренера-викладача дійсно входить супроводження вихованців закладу на змаганнях. У цьому випадку така поїздка повинна узгоджуватися з керівництвом і не може призначатися на власний розсуд працівника. Самовільне вирішення питання про від`їзд та відсутність на робочому місці, без попереднього погодження з керівництвом, порушує трудову дисципліну та створює ризики для безпеки вихованців. Отже, заявковий лист не може слугувати доказом правомірності дій позивачів і не спростовують факт їхнього самовільного залишення робочого місця. Разом з тим, позивачі нібито писали заяви про надання їм відпустки без збереження заробітної плати. Така відпустка надається виключно за ініціативою працівника, не передбачає службового завдання, службової мети, відшкодування витрат чи виплати середнього заробітку. Вона має іншу правову природу та не може бути ототожнена зі службовим відрядженням.Фактично позивачі самі не визначилися, у якому статусі вони були відсутні на робочому місці: з одного боку — вони пишуть заяви про відпустку без збереження заробітної плати, а з іншого — у посилаються на Інструкцію про службові відрядження. Однак, ці два правових інститути мають різні мету, цілі та значення: службове відрядження спрямоване на виконання виробничих завдань, тоді як відпустка без збереження заробітку є виключно проявом особистої ініціативи працівника бути відсутнім на роботі.Отже, в даному випадку немає підстав застосовувати норми Інструкції №59, оскільки відсутність позивачів на роботі не була службовим відрядженням у розумінні законодавства, не була затверджена жодними наказами, службовими дорученнями чи документами, які є обов`язковими для такого статусу. Таким чином, доводи позивачів щодо застосування Інструкції є безпідставними та такими, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм права.Таким чином, накази директора Обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» Валентина Безверхого були прийняті правомірно, у межах його повноважень та на підставі встановлених обставин.Також вважає, заявлений розмір витрат не співмірним зі складністю справи.
21.10.2025 представник позивачів адвокат Турченко С.П. надіслав до суду відповідь на відзив.У відповіді зазначив, що позивачі вважають вказані доводи відповідача такими, що суперечать дійсним обставинам справи та такими, що частково ґрунтуються на сфальсифікованих документах. На спростування заперечень відповідача зазначає наступне: відповідач не навів ґрунтовних заперечень проти доводів позову. Як зазначено в позові, відповідачу було достеменно відомо про перебування позивачів разом з вихованцями ОКЗ СОР «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» у м. Львів для участі у турнірі, що було погоджено відповідачем шляхом підписання заступником директора відповідача ОСОБА_3 заявкового листа на участь позивачів та їх вихованців у турнірі в м. Львів «Кубок Легенд-2025», і проставлення печатки відповідача. Заперечень проти цих обставин та наданого позивачами документу (заявкового листа) відповідачем не надано. Саме на відповідача покладено обов`язок належного оформлення виконуваної позивачами роботи та її документального оформлення, а тому не позивачі мають визначатись в якому статусі вони разом з вихованцями перебували на турнірі в м. Львів та які документи мають для цього оформлюватися. В посадовій інструкції позивачів не зазначено, що саме вони мають оформлювати документи щодо їх участі у турнірах з вихованцями, що є частиною тренувального процесу, і супроводження вихованців у яких входить до посадових обов`язків позивачів (п 2.2. посадової інструкції тренера-викладача). Остання обставина визнається відповідачем у відзиві. Тому визначатися зі статусом позивачів в період з 21 по 23 серпня 2025 року під час участі разом з вихованцями у турнірі у м. Львів та оформити відповідні документи мав саме відповідач. Позивачами належним чином було організовано тренувальний процес - участь вихованців у турнірі була заздалегідь узгодження з їх батьками у групі Viber - «Барса-1» та «Барса 2015», у зв`язку з цим, у цих же групах повідомлено про те, що тренувань в м. Суми в період з 21 по 24 серпня 2025 року не буде, (скрін-шоти переписки додаються). Наданий відповідачем графік тренувань на серпень 2025 року позивачам не доводився, їх підписи про ознайомлення з відповідним графіком відповідачем не надано. Зазначає, що документи щодо фіксування відсутності позивачів на роботі 23.08.2025р. було сфальсифіковано, тобто, позивачів було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення на підставі документів, які 23.08.2025р. не складались, що безумовно вказує на незаконність наказів відповідача № 60-ОД від 26.08.2025р. та № 16-К від 27.08.2025р. Після отримання довідок про заробітну плату позивачів, вбачається, що розмірі середнього заробітку позивача ОСОБА_1 за кожний день вимушеного прогулу має становити 1084,04 грн. в день ((34282,38 + 4742,98) : (25+11)), із розрахунку за табелями обліку робочого часу за червень та серпень 2025 року, т.я. в липні 2025 року останній був у відпустці, та довідки про доходи ОСОБА_1 за 2025 рік, а середній заробіток позивача ОСОБА_2 за кожний день вимушеного прогулу має становити 1231,56 грн. в день ((39765,74 + 4660,55) : (25 + 11)) із розрахунку за табелями обліку робочого часу за червень та серпень 2025 року, т.я. в липні 2025 року останній був у відпустці, та довідки про доходи ОСОБА_2 за 2025 рік, що позивачі просять врахувати при задоволенні їх позову та стягнення відповідних коштів за вимушений прогул з відповідача. Також зазначають, що безпідставним та суперечливими, з урахуванням заявлених самим відповідачем розміром судових витрат на правову допомогу, є доводи відповідача в частині заперечень проти розміру судових витрат позивачів на правову допомогу.
24.11.2025 представником відповідача адвокатом Кузнєцовим А.С. надано додаткові пояснення у справі в яких він зазначає, що звільнення позивачів не є покаранням, а вимушеним заходом реагування роботодавця на грубе порушення трудової дисципліни, спрямованим на забезпечення належного функціонування закладу, безпеки дітей та дотримання вимог законодавства. Таким чином, усі пояснення позивачів носять суб`єктивний характер, не підтверджені належними доказами і не спростовують встановлених службовим розслідуванням фактів. Дії адміністрації були правомірними, послідовними та відповідали вимогам трудового законодавства України. Щодо середньоденного заробітку позивачів, то згідно з довідок №5 від 01.09.2025, № 7 від 01.09.2025 середньоденний заробіток ОСОБА_2 становить 516,55 грн, середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 443,10 грн. Щодо судових витрат, просить зменшити їх розмір до 12000 грн.
Ухвалою суду від 27.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Під час судового розгляду представник позивачів адвокат Турченко С.П. підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у заявах по суті та письмових поясненнях. Просив задовольнити позов у повному обсязі.
Позивач ОСОБА_1 наполягав на задоволенні позову.
Позивач ОСОБА_2 наполягав на задоволенні позову.
Представник відповідача адвокат Кузнецов А.С. просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у заявах по суті спору та письмових поясненнях, та просив стягнути з позивачів витрати на правничу допомогу відповідача.
Вислухавши позивачів, представника позивачів та відповідача, дослідивши доводи заяв по суті спору, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:
Частинами 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається з трудової книжки позивача 1 ОСОБА_1 . Наказом № 19-К від 30.08.2024р., він був прийнятий на посаду тренера-викладача з футболу до обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА», про що зроблено запис в трудову книжку № НОМЕР_1 (а.с.10-11зворот)
Як вбачається з трудової книжки позивача 2 ОСОБА_2 . Наказом № 12-К від 02.09.2021р., він був прийнятий на посаду тренера-викладача з футболу, до обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА», про що зроблено запис в трудову книжку № НОМЕР_2 (а.с.12-13 зворот)
Таким чином, позивачі перебували у трудових відносинах з обласним комунальним закладом Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА».
Відповідно до наказу директора обласного комунальним закладом Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» Безверхого В. № 58-ОД від 22.08.2025р. «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани», у зв`язку із порушенням трудової дисципліни, відповідно до п. 1 ст. 147 КЗпП України, наказано: «1. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився відсутності на робочому місці без поважних причин 21 -22 серпня 2025 року ОСОБА_1 , тренеру-викладачу ОКЗ СОР CO ДЮСШ «Футбольний центр «Барса» оголосити догану. 2. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився відсутності на робочому місці без поважних причин 21-22 серпня 2025 року ОСОБА_2 , тренеру-викладачу ОКЗ СОР CO ДЮСШ «Футбольний центр «Барса» оголосити догану».
Зі змістом даного Наказу позивачів було ознайомлено 25.08.2025р., про що міститься їх підписи із зазначенням їх незгоди із наказом (а.с.27)
Наказом директора обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» Безверхого В. № 60-ОД від 26.08.2025р. «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи», у зв`язку із порушенням трудової дисципліни, відповідно до п. 4 статті 40 КЗпП України, наказано: «І. За повторне вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося відсутності на робочому місці без поважних причин 23 серпня 2025 року до ОСОБА_1 , тренера-викладача ОКЗ СОР CO ДЮСШ «Футбольний центр «Барса» застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи. 2. За повторне вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося відсутності на робочому місці без поважних причин 23 серпня 2025 року до ОСОБА_2 , тренера-викладача ОКЗ СОР CO ДЮСШ «Футбольний центр «Барса» застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи.».
Зі змістом даного наказу позивачів було ознайомлено 27.08.2025р., про що міститься їх підписи із зазначенням їх незгоди із наказом (а.с28)
27.05.2025, наказом директора обласного комунальним закладом Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» Безверхого В. № 16- позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України, було звільнено з посад тренерів-викладачів ОКЗ СОР CO ДЮСШ «Футбольний центр «Барса» на підставі наказу № 60-ОД від 26.08.2025р.
Зі змістом даного Наказу Позивачів було ознайомлено 27.08.2025р., про що міститься їх підписи із зазначенням їх незгоди із наказом (а.с.29)
Як вбачається з матеріалів справи позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з 21 по 23 серпня 2025 року в якості тренерів, супроводжували команду ФЦ «БАРСА» НОМЕР_3 під час участі у турнірі «Кубок Легенд - 2025», який проходив з 21 по 23 серпня у м. Львів.
Відповідно до п п. 1.1. п.1 Положення про турнір з футболу Кубок Легенд ФК «Карпати» 2025, організаторами і засновниками турніру є КЗ ДЮСШ Карпати, за підтримки ФК «Карпати»; відповідно до п. 3 Положення про турнір, змагання вікової категорії U-11 2015 р.н. проводяться з 21 по 23.08.2025р.; відповідно до пп. 3.1. п.3 Положення про турнір, у заявочний лист на участь у змаганнях дозволяється не більше 18 гравців і двох офіційних представників команди (а.с.14).
Як зазначив представник позивачів у позовній заяві, та пояснили в судовому засіданні позивачі, дані обставини не було спростовано відповідачем, та вони підтверджуються наданими доказами, - участь позивачів в якості тренерів команди була погоджена заступником директора ФЦ «БАРСА» Коваль О.С. 20.08.2025 згідно заявкового листа та списку команди ФЦ «БАРСА» U 11 для участі у турнірі «Кубок Легенд - 2025» (а.с.15,16,17,18) 
Супроводження команди на турнірах входить в посадові обов`язки позивачів, і вони були заявлені відповідачем у списку команди в якості тренерів (офіційних представників), тобто, позивачі здійснювали фактичне виконання трудових обов`язків за трудовим договором. Позивачами особисто проведена підготовка та організація виїзду команди, в тому числі придбання квитків ( а.с.19, 20) 
Однак, з урахуванням того, що відповідні трудові обов`язки, враховуючи віддаленість місця проведення турніру (м. Львів), виконуються поза юридичною адресою відповідача (м. Суми), позивачі у вказаний період вирушили до м. Львів із футбольною командою ФЦ «БАРСА» U 11 для прийняття участі у турнірі.
Проте, після поверненню зі змагань в перший робочий день - 25.08.2025р. позивачам стало відомо, що відповідач за період з 21 по 23 серпня 2025 року двічі зафіксував відсутність позивачів на робочому місці без поважних причин (прогул), у зв`язку з чим до них були застосовані дисциплінарні стягнення.
З наданих представником відповідача доказів на спростування доводів позивача, вбачається, що 21 , 22, 23 серпня 2025 року адміністрацією Обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» було зафіксовано відсутність на робочому місці двох працівників - тренерів-викладачів з футболу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . За результатами перевірки складено відповідні акти про їхню відсутність на робочому місці, було проведено службове розслідування, за результатами якого за порушення трудової дисципліни до обох працівників застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Під час службового розслідування, повторної відсутності на робочому місці, обидва від надання письмових пояснень відмовилися. Враховуючи повторне грубе порушення трудової дисципліни, було прийнято рішення про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с.64-75)
Таким чином, між сторонами виник спір з приводу правомірності звільнення позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які стверджують про незаконність свого звільнення, оскільки не було сукупності таких умов, як протиправність дій або їх бездіяльності, їх вини і систематичності порушень, а їх дії були в межах посадових обов`язків.
Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
Прогул, під яким розуміється відсутність на робочому місці без поважних причин більше трьох годин протягом робочого дня, за своєю правовою природою є порушенням трудової дисципліни (дисциплінарним проступком), під яким варто розуміти невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 22, 24 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справа про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору з, пунктами 3, 4, 7, 8 частини першої статті 40, пунктом 1 частини першої статті 4 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосуванню дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховували при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. При розгляд позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої ст. 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).
Таким чином, визначальними факторами для вирішення питання про законність звільнення з роботи за прогул є не тільки встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, а й встановлення поважності причин відсутності.
Законодавством не визначено перелік обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності працівника на роботі, звільненого за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати будь-які докази із числа передбачених ЦПК України.
Суд, з урахуванням пояснень сторін по справі, та досліджених доказів, ставиться критично до доводів представника відповідача стосовно невиконання трудових обов`язків позивачами та самовільне залишення робочого місця, що і стало підставою для притягнення їх до дисциплінарної відповідальності з подальшим звільненням.
Суду не надано належних та допустимих доказів правомірності притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, у тому числі і повторно.
Суд звертає увагу на те, що зазначені доповідні, а також прийняті рішення про дисциплінарні стягнення з подальшим звільненням, прийняті відповідачем у спірний період часу (час перебування та супроводження позивачами футбольної команди ДЮСШ на змаганнях у м. Львів) , тобто підчас виконання ними своїх посадових обов`язків.
З матеріалів справи також вбачається, що позивачі приймали участь у вказаних змаганнях у м. Львів у зазначений час не з власної ініціативи, а як представники команди ФЦ «Барса», узгодивши вказані обставини із керівництвом ФЦ, що підтверджується наданим заявковим листом та фншими документами, які підписано керівництвом клубу, та затверджено печаткою відповідача (а.с. 15-18)
Відсутність належного оформлення відрядження позивачів до м. Львів для участі у змаганнях «Кубок Легенд – 2025» на думку суду не може слугувати підставою для дисциплінарних стягнень. 
Суд звертає увагу, що саме на відповідача покладено обов`язок належного документального оформлення виконуваної позивачами роботи.
В посадовій інструкції позивачів не зазначено, що саме вони мають оформлювати документи щодо їх участі у турнірах з вихованцями, що є частиною тренувального процесу, і супроводження вихованців у яких входить до посадових обов`язків позивачів. 
Остання обставина визнається відповідачем у відзиві.
Тому визначатися зі статусом позивачів в період з 21 по 23 серпня 2025 року під час участі разом з вихованцями у турнірі у м. Львів та оформити відповідні документи мав саме відповідач. 
Вказані обставин також підтверджуються наданими позивачами табелями обліку робочого часу за квітень та травень 2025 року, з яких вбачається, що в період з 23 по 25 квітня 2025 року у м. Полтава, коли позивачі разом з вихованцями брали участь у турнірі в м. Полтава, в табелях обліку робочого часу обох позивачів за зазначено «Р/6», тобто, позивачі за табелями обліку робочого часу працювали (були на робочому місці), не перебували у відпустці за власний рахунок. Аналогічним чином оформлено участь позивачів разом з вихованцями у турнірі в м. Вінниця в період з 23 по 25 травня 2025 року (а.с.110-113).
Таким чином, позивачі діяли в межах своїх посадових обов`язків для виховання вихованців, забезпечення підвищення рівня фізичної, теоретичної, морально-вольової, технічної і спортивної підготовки учнів, для чого використовували найбільш ефективні методи спортивної підготовки учнів, що і зазначено в посадовій інструкції тренера -викладача (а.с.108-109).
Частиною першою статті 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.
Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Частинами першою, третьою статті 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступень тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Звільнення за вчинення прогулу є дисциплінарним стягненням і повинне здійснюватися з додержанням правил, встановлених для застосування дисциплінарних стягнень.
За змістом положень статей 147-1, 149 КЗпП України, статті 81 ЦПК у справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обов`язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на роботодавця.
Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачами не було допущено суттєвих порушень трудової дисципліни, які могли би слугувати підставою для прийняття відповідачем рішення про застосування дисциплінарних стягнень, у тому числі і найсуворішого, - звільнення. 
За таких обставин, на підставі доказів, наданих представником позивача і не спростованих представником відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивачів щодо незаконності їх звільнення та поновлення їх на роботі.
Статтею 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
У разі наявності підстав для поновлення на роботі працівника, який був звільнений у зв`язку із здійсненим ним або його близькою особою повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, та за його відмови від такого поновлення орган, який розглядає трудовий спір, приймає рішення про виплату йому грошової компенсації у розмірі шестимісячного середнього заробітку, а у випадку неможливості поновлення - у розмірі дворічного середнього заробітку.
Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Вирішуючи питання щодо стягнення із відповідача на користь позивачів середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд приходить до висновку, що обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу повинно проводитись у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100.
Для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку).
З наданих суду довідок про доходи позивачів №5 від 01.09.2025 року, №7 від 01.09.2025 року (а.с.116,117) та підтверджених представником відповідача в своїх письмових поясненнях, вбачається, що середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 443,10 грн, середньоденний заробіток ОСОБА_2 становить 516,55 грн.
Представник позивача розмір середньоденного заробітку не спростував, таким чином наведений представником позивача розрахунок судом до уваги не береться. 
Таким чином період вимушеного прогулу ОСОБА_1 становить 218 робочих днів (з наступного робочого дня після звільнення по день винесення рішення суду) - 218 днів * 443,10 грн = 96595, 80 грн; ОСОБА_2 становить 218 робочих днів (з наступного робочого дня після звільнення по день винесення рішення суду) - 218 днів * 516,55 грн = 112607, 90 грн.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивачів в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 в сумі 96595, 80 грн; ОСОБА_2 в сумі 112607, 90 грн із відрахуванням (утриманням) при виплаті податків, обов`язкових платежів та зборів, передбачених законодавством України.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з Обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 2422 грн 40 коп.х2, всього 4844,80 грн.
В частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, рішення підлягає негайному виконанню відповідно до п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Представник позивача просить відшкодувати позивачам понесені ними витрати на правничу допомогу в сумі 12 000,00 грн, кожному.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, враховуючи складність справи та виконані роботи, клопотання представника відповідача про зменшення їх розміру до 12000 грн, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягають судові витрати на правову допомогу у розмірі 6000 гривень кожному позивачу.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76-82, 89, 141, 211, 223, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354, 430 ЦПК України, суд
вирішив:
Позовну заяву задовольнити частково.
Визнати незаконним та скасувати наказ директора Обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» від 22.08.2025р. № 58-ОД «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани» щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани тренеру-викладачу з футболу ОКЗ СОР ДЮСШ "ФУТБОЛЬНИЙ ЦЕНТР "БАРСА" ОСОБА_1 та тренеру-викладачу з футболу ОКЗ СОР ДЮСШ "ФУТБОЛЬНИЙ ЦЕНТР "БАРСА" ОСОБА_2 .
Визнати незаконним та скасувати наказ директора Обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» від 26.08.2025р. № 60-ОД «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи» щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з роботи тренера-викладача з футболу ОКЗ СОР ДЮСШ "ФУТБОЛЬНИЙ ЦЕНТР "БАРСА" ОСОБА_1 та звільнення з роботи тренера-викладача з футболу ОКЗ СОР ДЮСШ "ФУТБОЛЬНИЙ ЦЕНТР "БАРСА” ОСОБА_2 .
Визнати незаконним та скасувати наказ директора Обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» Валентина Безверхого від 27.08.2025р. № 16-К «Про звільнення з роботи» щодо звільнення з роботи тренера-викладача з футболу ОКЗ СОР ДЮСШ "ФУТБОЛЬНИЙ ЦЕНТР "БАРСА" ОСОБА_1 та звільнення з роботи тренера-викладача з футболу ОКЗ СОР ДЮСШ "ФУТБОЛЬНИЙ ЦЕНТР "БАРСА" ОСОБА_2 .
Поновити ОСОБА_1 на посаді тренера-викладача з футболу в Обласному комунальному закладі Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА».
Поновити ОСОБА_2 , на посаді тренера-викладача з футболу в Обласному комунальному закладі Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА».
Стягнути з Обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» на користь  ОСОБА_1 96595, 80 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з відрахуванням (утриманням) при виплаті податків, обов`язкових платежів та зборів, передбачених законодавством України.
Стягнути з Обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» на користь ОСОБА_2 112607, 90 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з відрахуванням (утриманням) при виплаті податків, обов`язкових платежів та зборів, передбачених законодавством України.
Стягнути з Обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» на користь ОСОБА_1 6000 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу.
Стягнути з Обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» на користь ОСОБА_2 6000 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу.
Стягнути з Обласного комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА» на користь держави 4844 грн 80 коп. судового збору.
В частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, рішення підлягає негайному виконанню.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач 1 - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .
Позивач 2 - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .
Відповідач - Обласний комунальний заклад Сумської обласної ради «Сумська обласна дитячо-юнацька спортивна школа «Футбольний центр «БАРСА», місцезнаходження: м. Суми, вул. Привокзальна, 2/1, код ЄДРПОУ 38244708.
Повне судове рішення виготовлене 09 липня 2026 року.

Суддя          Микола ЗОРІК