Справа № 539/3727/26
Провадження № 2/539/2565/2026
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2026 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 

в складі : головуючого судді - Бєссонової Т.Д.,
за участю секретаря судового засідання – Джадан І.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

встановив:

31.07.2026 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги наступним, вони з відповідачем проживали разом як подружжя, від спільного проживання у них народились двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. 
Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Судом встановлено, що позивач є матір`ю, а відповідач є батьком дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 5-6).
Згідно відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб виконавчого комітету Новооржицької селищної ради №08.1.1-16/85 від 07.07.2026 позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7)
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні дітей.
Отже, за змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.(ч. 3 ст. 181 СК України).
Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно якої держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Відповідач являється батьком дітей, а отже, відповідає за їх належний рівень життя.
Відповідно до ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передбачений статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
З урахуванням фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства щодо обов`язку обох батьків брати участь в утриманні своїх дітей до їх повноліття, якому кореспондує право дитини на належний рівень життя, достатній для її соціального розвитку, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню.
За приписами статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 1331,20 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 12, 13, 81, 141, 259, 265, 430 ЦПК України, суд,-
вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП – НОМЕР_1 , мешканця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП – НОМЕР_2 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 31 липня 2026 року і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 1331 грн. 20 коп.
Допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Роз`яснити сторонам, згідно ч. 1 ст. 196 СК України, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми неоплачених аліментів за кожен день прострочення.
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП – НОМЕР_2 , місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_1 .
- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП – НОМЕР_1 , місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.Д. Бєссонова