ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 766/8564/24
Номер провадження: 11-кп/819/ 427/26
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1 
Доповідач: ОСОБА_2 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2026 року Херсонський апеляційний суд у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
при секретарі судового засідання: ОСОБА_5 
за участі прокурора: ОСОБА_6 
адвоката: ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спеціального судового провадження (in absentia) кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №22023230000000283 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 25 березня 2026 року щодо:
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 111-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 25 березня 2026 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України та призначено покарання у виді 11 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, а також посади в лікувальних закладах державної та комунальної форм власності на строк 12 років без конфіскації майна.
Строк відбування призначеного ОСОБА_8 основного покарання обчислено з моменту затримання в порядку приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.05.2024 залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.
Скасовано арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.05.2024 (№ провадження 487/3830/24), а саме: на кватиру №51, розташовану за адресою: вул. Фонтанна, 21, корпус 1, м. Херсон.
Судом першої інстанції у вироку встановлено, що у червні 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 04.06.2022 громадянин України ОСОБА_8 , знаходячись в м. Херсон, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язків директора КНП «Фтизіопульмонологічного медичного центру» ХОР, та достовірно знаючи про окупацію території Херсонської області та м. Херсон, діючи умисно, з метою завдання шкоди Україні, її суверенітетові та територіальної цілісності, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, та сповідуючи проросійські погляди, прийняв пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням представників окупаційної адміністрації держави-агресора рф та добровільно погодився зайняти посаду так званого «виконувача обов?язків головного лікаря Державної бюджетної установи охорони здоров?я Херсонської області «Фтизіопульмонологічний медичний центр», у зв?язку з чим 21.06.2022 на базі комунального некомерційного підприємства «Фтизіопульмонологічний медичний центр» ХОР, розташованого за адресою: Миколаївське шосе, 82, м. Херсон, здійснив реєстрацію в органах охорони здоров?я Херсонської області «Фтизіопульмонологічний медичний центр» (мовою оригіналу – государственное бюджетное учреждение здравоохранения Херсонской области «Фтизиопульмонологический медицинский центр») (далі по тексту – ГБУЗ ХО ФМЦ), яку сам і очолив.
Усупереч наказу Херсонської обласної військової адміністрації департаменту здоров?я №43-ос від 20.05.2022 «Про умови праці закладів охорони здоров?я» в якому йдеться про запровадження дистанційної роботи для всіх керівників закладів охорони здоров?ю комунальної форми власності, що знаходяться у Херсонській області, ОСОБА_8 з червня 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в м. Херсон, приступив до виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій виконувача обов`язків головного лікаря так званої ГБУЗ ХО ФМЦ та розпочав здійснювати управління та організовувати роботу у вищевказаному закладі відповідно до законодавства рф, та з метою завдання шкоди Україні умисно вчинив дії, спрямовані на допомогу державі-агресору та окупаційній адміністрації держави-агресора, шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора щодо впровадження та функціонування на тимчасово окупованій території України системи та закладів охорони здоров`я держави-агресора, а саме:
- на виконання указу так званого «голови військово-цивільної адміністрації Херсонської області» №027-р від 23.05.2022, яким затверджено на території Херсонської області обіг національної валюти держави-агресора рф російського рубля, проведення безготівкових операцій суб?єктами господарювання в російських рублях та конвертацію української гривні в російський рубль, забезпечив організацію видачі заробітної плати працівникам так званої ГБУЗ ХО ФМЦ у валюті держави-агресора рф – російському рублі, чим підтримав рішення окупаційної адміністрації держави-агресора рф щодо введення в обіг в Херсонській області російського рубля як платіжного засобу та єдиної грошової одиниці на окупованій території для інтеграції в банківську систему російської федерації;
- в червні 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, забезпечив зняття державної символіки з будівлі Комунального некомерційного підприємства «Фтизіопульмонологічний медичний центр» ХОР, чим підтримав та реалізував дії держави-агресора рф по знищенню української державності та застосуванню збройної сили проти суверенітету, територіальної недоторканності та незалежності України;
- в листопаді 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, на виконання «распоряжения временно исполняющего обязанности губернатора Херсонской области» №110-р від 31.10.2022 «О некоторых мерах при эвакуации с прибережной части Херсонской области» (мовою оригіналу) забезпечив вивезення майна КНП «Фтизіопульмонологічний медичний центр» Херсонської обласної ради, а саме: ноутбук марки «Lenovo Ideapad 320- 15ikb»; ноутбук марки «Swift3 SF 315-52-54»; ноутбук марки «Lenovo S145-15IWL»; два ноутбук марки «HP 15s-fg 1005ua»; шість ноутбуків марки «Acer Swift 3 SF314-41»; два планшети марки «Lenovo Tab 4 8504х8»; ноутбук марки «HP 14 i3/14 FHD/W10»; персональний портативний комп`ютер переносного типу ноутбук марки «Acer TMP215-51»; три планшети марки «Lenovo Tab M10 FHD 3/32 LTE Qvalcom Snapdragon»; ноутбук марки «Lenovo 330-15 81De02VJRA Dual Cel»; планшет марки «Lenovo Tab 8»: два мобільних телефони марки «Nokia 105 DS»; гарнітура марки «TRUST Mauro USB Headset» навушники «Sennheser HD280 PRO» до Херсонської області с. Каланчак, чим підтримав рішення окупаційного органу влади рф.
Крім того, ОСОБА_8 після виконання наказу про евакуацію на лівобережну частину Херсонщини, 26.01.2023 року був призначений окупаційною владою на посаду керівника так званого «ГБУЗ Херсонской области Каланчакская центральная районная больница», яка розташована за адресою: пров. Зарічний, 14, с. Каланчак Херсонської області, чим підтримав рішення окупаційного органу влади рф щодо функціонування на тимчасово окупованій території України системи та закладів охорони здоров`я держави-агресора рф.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 111-2 КК України як умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора.
Узагальнені доводи та вимоги апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду від 25.03.2026 року скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 111-2 КК України у виді 11 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, а також посади в лікувальних закладах державної та комунальної форм власності на строк 12 років з конфіскацією майна.
Залишити без змін до моменту фактичної конфіскації майна арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.05.2024 року на квартиру за адресою АДРЕСА_2 . У решті вирок залишити без змін.
В обґрунтування апеляційних вимог з посиланням на вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, прокурор вказує, що при призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як особливо тяжкий злочин, характер кримінального правопорушення, яке вчинено обвинуваченим умисно проти основ національної безпеки України, яке посягнуло на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність , не обговорив питання про призначення передбаченого законом додаткового покарання. 
Суд першої інстанції не в повній мірі зважив на конкретні обставини кримінального провадження, характер (зміст) протиправних дій обвинуваченого, особу ОСОБА_8 як у загально - соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки.
Зазначає що неправильне застосування судом вимог ст. 65 КК призвело до призначення ОСОБА_8 надмірно м`якої міри покарання , внаслідок чого не буде досягнута мета покарання.
Матеріали справи свідчать про те, що обвинувачений вчиняв встановлені у вироку суду дії у тому числі з корисливих мотивів, що не було враховано судом. Зокрема такий корисливий мотив підтверджується тим, що ОСОБА_8 обійняв посаду головного лікаря так званої Державної бюджетної установи охорони здоров`я Херсонської області Фтизіопульмонологічний медичний центр та посаду керівника так званого ГБУЗ Херсонской области Каланчакская Центральная районная больница, відповідно отримував заробітну плату та займаючи вказані посади вчиняв злочин, передбачений ч. 1 ст. 111-2 КК України. Крім того, ОСОБА_8 забезпечив вивезення майна НКП «Фтизіопульмонологічний медичний центр» ХОР до Херсонської області м. Каланчак.
Вказує, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, які вказують про отримання ОСОБА_8 матеріальної вигоди, а також право на широке коло матеріальних благ, що стало можливим лише через вчинення ним інкримінованого злочину.
Вважає помилковим посилання суду на практику Верховного Суду у справі № 202/1375/23, оскільки обставини зазначеної справи суттєво відрізняються від обставин провадження щодо ОСОБА_8 .
Вказує, що вирок суду в цій частині суперечить положенням ч. 2 ст. 59 КК, згідно з якими конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини , а також за злочини проти основ національної безпеки України незалежно від ступеня їх тяжкості.
Позиція учасників.
Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги. 
Адвокат ОСОБА_7 заперечила проти задоволення апеляційних вимог.
Відповідно до ч.3 ст.323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 КПК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.
Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.
З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.
Обвинуваченого було повідомлено про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги з дотриманням правил, передбачених ч.8 ст.135 та ст.323 КПК України, зокрема шляхом надсилання повідомлення за останнім відомим місцем реєстрації/проживання обвинуваченого та шляхом публікацій повідомлення про виклик до суду в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр»), а також шляхом розміщення повісток про виклик до суду на веб-сайті Херсонського апеляційного суду та направлення документів на адресу його захисника.
Обвинувачений до суду не з`явився, заяв чи клопотань не подавав, у зв`язку з чим судовий розгляд у даному кримінальному провадженні здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia) з обов`язковою участю захисника.
Заслухавши доповідь судді , пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Мотиви Суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі прокурор не оспорює висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин, правильність кваліфікації його дій за ст. 111-2 КК України вид та міру призначеного судом основного покарання , наявність підстав та дотримання судом порядку проведення спеціального судового провадження , а тому вирок в цій частині відповідно до положень ч. 1ст. 404 КПК України не перевіряється в апеляційному порядку.
Колегія суддів переглядає вирок в межах апеляційних вимог .
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Як видно із вироку, визначаючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд першої інстанції послався на врахування характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також характер, мотиви, обставини вчиненого злочину, відсутність обставини, що пом`якшують, наявність обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану. 
Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим злочину проти основ національної безпеки України, який посягає на захист в першу чергу життєво важливих інтересів суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави, суд вважав, що обвинуваченому необхідно призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 111-2 КК України, що відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинуваченого та буде достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів, з обов`язковим призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права зайняття ряду посад.
Мотивуючи підстави для непризначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд виходив із того , що наявність корисливого мотиву обвинуваченому органом досудового розслідування інкримінована не була, не знайшов відповідний мотив свого підтвердження за результатами судового розгляду, тому підстав підстав для застосування конфіскації майна ОСОБА_8 не вбачається.
Інших обставин, які б стали підставою для того, щоб не призначати додаткове покарання у виді конфіскації майна судом не встановлено та не зазначено.
Прокурор в апеляційний скарзі вказував на помилковість такого висновку суду , посилаючись на те, що обіймаючи посаду головного лікаря у створеному окупаційною владою закладі, ОСОБА_8 отримував заробітку плату, що свідчить про отримання матеріальної вигоди, та як наслідок про корисливий мотив його дій.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Санкцією ст. 111-2 КК України ( яка складається з однієї частини) передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.
Із встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження вбачається, що на виконання указу так званого «голови військово-цивільної адміністрації Херсонської області» №027-р від 23.05.2022, ОСОБА_8 забезпечив організацію видачі заробітної плати працівникам так званої ГБУЗ ХО ФМЦ у валюті держави-агресора рф – російському рублі, чим підтримав рішення окупаційної адміністрації держави-агресора рф щодо введення в обіг в Херсонській області російського рубля як платіжного засобу та єдиної грошової одиниці на окупованій території для інтеграції в банківську систему російської федерації, а із покладених в основу вироку доказів , вбачається, що ОСОБА_8 було встановлено посадовий оклад в російських рублях та працівникам установи видавалася заробітна плата у валюті держави агресора . 
Відповідно до практики Верховного Суду , викладеної у постанові від 10.07.2024 року у справі № 202/1375/23 , на яку послався суд першої інстанції, отримання заробітної плати на посаді в установі створеній окупаційною владою , вказує на те, що в діях особи наявний корисливий мотив. 
Колегія суддів вважає помилковим висновок суду про те, що не знайшло свого підтвердження за результатами судового розгляду, те що ОСОБА_8 займаючи посаду у створеному окупаційною владою та отримуючи заробітну плату не мав мотиву отримання матеріальної винагороди за свої дії. 
Обставини кримінального правопорушення у кримінальних провадження на які послався суд у вироку від 04.03.2020 у справі №464/6797/18, від 07.11.2018 року у справі №418/689/16-к від 16.11.2021 у справі №149/2140/19 , від 07.10.2025 справа №953/694/23 не є тотожними до кримінального провадження щодо ОСОБА_8 .
Отже слушними є доводи апеляційної скарги прокурора про те, що обвинуваченому за ст. 111-2 КК України суд першої інстанції мав підстави призначити додаткове покарання у виді конфіскації майна. Суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання, що є підставою для скасування вироку в частині призначеного покарання і ухвалення в цій частині нового вироку.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує межі апеляційних вимог прокурора, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке за законом віднесені до категорії особливо тяжких злочинів , відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, встановлену судом першої інстанції обставину, яка обтяжують покарання –вчинення злочину з використанням умов воєнного стану , відсутність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи, що ОСОБА_8 вчинив злочин проти основ національної безпеки України який має підвищену суспільну небезпеку в умовах воєнного стану, яка посягає на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність , колегія суддів дійшла висновку про необхідність призначення обвинуваченому за ст. 111-2 КК покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскації всього майна, належного йому на праві власності з позбавлення права обіймати посади, зазначені у вироку суду строком на 12 років. Саме застосування такого додаткового покарання у виді конфіскації всього належного на праві власності ОСОБА_8 майна буде необхідним для досягнення встановлених законом цілей такого додаткового покарання та його індивідуалізації.
Оскільки, колегія суддів дійшла висновку про призначення ОСОБА_8 додаткового покарання у виді конфіскації усього належного йому на праві приватної власності майна, тому арешт, накладений ухвалою слідчого суддіЗаводського районного суду м. Миколаєва від 13.05.2024 року скасуванню не підлягає, що узгоджується із положеннями ч. 4 ст. 174 КПК.
Враховуючи викладене, апеляційні вимоги прокурора слід задовольнити.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420, ч. 15 ст. 615 КПК України, апеляційний суд, 
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 25 березня 2026 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання та заходів забезпечення кримінального провадження щодо арешту майна.
Ухвалити в цій частині новий вирок.
ОСОБА_8 за ст. 111-2 КК України призначити покарання у виді 11 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, а також посади в лікувальних закладах державної та комунальної форм власності на строк 12 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.05.2024 року залишити до виконання зазначеного вироку в частині конфіскації майна.
В іншій частині вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту оголошення із цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4