ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2026 року | Справа №160/14551/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» (пр.Олександра Поля, 40, м.Дніпро, 49000, код ЄДРПОУ 30487219) до Державної податкової служби України (Львівська площа 8, м.Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії, 
установив:
20 травня 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати бездіяльність Державної податкової служби України щодо ненадання індивідуальної податкової консультації на запит товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» від 03.12.2024 року № М-2024-9950 протиправною та зобов`язати Державну податкову службу України надати товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» індивідуальну податкову консультацію за результатами розгляду запиту від 03.12.2024 року № М-2024-9950 з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ «АТБ-маркет» неодноразово зверталося до ДПС України із запитами про надання індивідуальної податкової консультації щодо практичного застосування підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме щодо того, чи поширюється мораторій на проведення документальних перевірок на всі операції за відповідні податкові періоди, чи лише на ті, щодо яких втрачені первинні документи, однак на перші два запити ДПС надала консультації, які містили лише загальне цитування норм ПКУ без чіткої відповіді по суті поставленого питання, а на третій запит замість індивідуальної податкової консультації направила лист із посиланням на раніше надані ІПК, фактично ухилившись від виконання обов`язку, передбаченого статтею 52 ПКУ, при тому що запит позивача відповідав вимогам пункту 52.1 ПКУ, а відсутність у законі такої підстави для відмови, як попереднє надання консультацій з аналогічного питання, свідчить про протиправність такої бездіяльності.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій адміністративній справі.
02 липня 2025 року від Державної податкової служби України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ТОВ «АТБ-маркет» просить визнати бездіяльність Державної податкової служби України щодо ненадання індивідуальної податкової консультації (далі – ІПК) на свій лист від 03.12.2024 № М-2024-9950 (далі – Лист) стосовно запровадження мораторію на проведення документальних перевірок та втрачених документів Державна податкова служба України не погоджується з аргументацією Позивача, оскільки зазначені твердження не відповідають дійсності, з огляду на наступне. За результатами розгляду Листа ДПС України надала відповідь від 09.12.2024 № 36821/6/99-00-07-05-03-06 та повідомила, що з аналогічного питання ТОВ «АТБмаркет» надані ІПК, які зареєстровані в Єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій 15.03.2024 за № 1418/ІПК/99-00-07-06-01 та 11.11.2024 за № 5179/ ІПК/99-00-07-03-05 ІПК. Зазначені ІПК на дату їх надання відповідають вимогам чинного законодавства України та не є скасованими. Правомірність такої відповіді ДПС обґрунтована абзацом п`ять пункту 52.5 статті 52 Податкового кодексу України (далі – ПК України), а саме: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику приймає рішення про відмову у внесенні відомостей до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій у разі, якщо в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій уже міститься аналогічна індивідуальна податкова консультація, надана такому платнику податків з цих самих питань, які зазначені у запиті такого платника податків. Також, як зазначено у Листі ТОВ «АТБ-маркет», питання стосується мораторію на проведення документальних перевірок при втраті документів. Водночас відповідно до підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України ТОВ «АТБ-маркет» надіслало два повідомлення про втрату документів від 18.10.2022 № М-2022-3762 та № М-2022-3763 й одне повідомлення про неможливість вивезення первинних документів із територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та з територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації від 17.05.2022 № М-2022-1609, за результатами розгляду яких Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків винесло рішення про відмову у застосуванні зазначеного вище підпункту ПК України. Причина відмови: «у повідомленні не зазначено підстав та пояснень стосовно місцезнаходження первинних документів не за юридичною адресою підприємства; не надано обґрунтованих пояснень стосовно місцезнаходження первинних документів на відокремленому підрозділі». ТОВ «АТБ-маркет» оскаржило в адміністративному порядку винесені територіальним податковим органом рішення. За результатами розгляду скарг підтверджено законність винесених рішень, про що 29.09.2023 Департамент оскарження рішень контролюючих органів ДПС України повідомив ТОВ «АТБ-маркет» (листи № 29164/6/99-00-06-01-01-06 та № 29166/6/99-00-06-01-01-06) (Копії додаються). Тобто, як вбачається з фактичних обставин справи ТОВ «АТБ-маркет» звернулося тричі з запитом на отримання індивідуальної податкової консультації: 1. від 07.02.2024 № М-2024-0833; 2. від 30.09.2024 № М-2024-8715; 3. від 03.12.2024 № М-2024-9950. У вказаних запитах ТОВ «АТБ-маркет» ставило наступне запитання контролюючому органу: 1. Запит від 07.02.2024 № М-2024-0833: «Мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів передбачає, що перевірці не підлягають всі операції підприємства за вказані у повідомленні періоди, чи тільки ті операції, по яких втрачено первинні документи?». 1. Запит від 30.09.2024 № М-2024-8715: «Чи вірно Підприємство розуміє, що мораторій на проведення документальних перевірок може бути запроваджений щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів саме по ВТРАЧЕНИМ по взаємовідносинам з постачальником документам, а не до ВСІХ документів по взаємовідносинам з постачальником у зазначених податкових (звітних) періодів?». 1. Запит від 03.12.2024 № М-2024-9950: «Чи вірно Підприємство розуміє, що мораторій на проведення документальних перевірок може бути запроваджений щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів саме по ВТРАЧЕНИМ по взаємовідносинам з постачальником документам, а не до ВСІХ документів по взаємовідносинам з постачальником у зазначених податкових (звітних) періодів?». Як вбачається у запиті від 03.12.2024 № М-2024-9950 ТОВ «АТБ-маркет» поставили ІДЕНТИЧНЕ запитання, котре було поставлене у запиті від 30.09.2024 № М-2024- 8715, на котре контролюючим органом було надано індивідуальну податкову консультацію, котру Позивач не оскаржував. В свою чергу, у запиті від 03.12.2024 № М-2024-9950 ТОВ «АТБ-маркет» звернулося втретє з запитом на аналогічну ІПК в порядку статті 52 ПК України повідомило наступне. Практична необхідність отримання податкової консультації: консультація необхідна з метою правильного трактування окремих затверджених спеціальних норм ПК України стосовно запровадження мораторію на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів. Раніше запитами № М-2024-0833 від 07.02.2024 року та № М-2024-8715 від 30.09.2024 року Підприємство зверталось до ДПС України про надання податкової консультації стосовно запровадження мораторію на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, шо визначено у підпункті 69.28. пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Отримано відповіді вих. № 1418/ІПK/99-00-07-06-01 ІПК від 15.03.2024 року та вих. № 5179/ІПК/99-00-07-03-05 ІПК від 11.11.2024, зміст обох ПІК несе суто загальний характер з цитуванням окремих пунктів ПКУ без надання відповіді на конкретно поставлене Підприємством питання з наведеним конкретним прикладом, з метою уникнення загального тлумачення норм чинного законодавства, а саме: Контрагент ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «АДЕЛАЇДА» ВІДОКРЕМЛЕНА САДИБА (ЕДРПОУ 14136795) здійснював поставки на декілька об`єктів платника податків - на Склад РЦ-14 (Київська обл., Броварський р-н, с. Красилівка, пров. Димерський, 4) та Склад РЦ-22 (Одеська обл Біляївський р-н, с/рада Нерубайська, Масив 2, будинок б/н) у період липень 2018 - жовтень 2020 року. РЦ-14 було зруйновано (29.03.2022 року виникла пожежа внаслідок потрапляння снарядів при обстрілі). Відповідно до затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф (далі – «Перелік №309»), село Красилівка Калипівської селищної територіальної громади зазначено у переліку території, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф у розділі «Території, на яких ведуться (велися) бойові дії» підрозділ 1 «Території можливих бойових дій» 1.4 Київська область Броварський район. Дата виникнення бойових дій - 09.03.2022. року. Дата припинення бойових дій - 30.03.2022 року. Можливості на відновлення документів, які зберігались на РЦ-14 немає, так як контрагент також зазнав шкоди, яка унеможливлює з його сторони, відновлення/або надання копій документів за період втрачених документів липень 2018 – жовтень 2020 року. У Повідомленні платник податків зазначив період ВТРАЧЕНИХ документів по взаємовідносинам з контрагентом липень 2018 - жовтень 2020 року та безпосередньо об`єкт РЦ-14 (Київська обл.). При цьому за цей же період є в наявності документи, які зберігалися на РЦ-22 (одеська обл.). В наведеній ситуації важливим є те, що в межах одного податкового (звітного) періоду Підприємство має як втрачені документи (відновити які немає можливості) так і ті, що є в наявності (не зазнали шкоди/вцілили) по взаємовідносинам з одним контрагентом. Позивач акцентувати увагу, що метою звернення ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» до ДПС України було отримання індивідуальної податкової консультації в частині підтвердження правильного трактування норм ПК України, що мораторій стосується лише ВТРАЧЕНИХ документів, а НЕ ВСІХ документів, складених за відповідний період за результатами господарських взаємовідносин з контрагентом, із подальшим використанням наданого роз`яснення при подачі відповідних повідомлень про втрату та/або неможливість вивезення первинних документів, керуючись спеціальними нормами ПКУ зокрема визначених у підпункті 69.28. пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Відповідно до підпункту 69.28. пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України: абз.1-3 пп.69.28. «Установити, шо до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності. Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих рф територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади. У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків, податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів)»; абз.5-7 пп.69.28. «Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів. Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків, податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати. Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану». ТОВ «АТБ-маркет» наголошувало на тому, що норма не дає чіткого розуміння для платників податку щодо нюансів зі встановлення мораторію на проведення перевірок, в разі якщо контролюючий орган після подання платником податків повідомлення прийме рішення щодо застосування положень підпункту 69.28. пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Відсутність роз`яснень може призвести до неоднозначного трактування норм чинного законодавства та виникнення в подальшому непорозумінь між платником податків та контролюючими органами. У зв`язку із наведеним вище, Підприємство звернулося до ДПС України з черговим повторним запитом та па підставі статті 52 ІІК України просимо надати індивідуальну податкову консультацію в електронній формі на конкретно поставлене питання: Чи вірно Підприємство розуміє, що мораторій на проведення документальних перевірок може бути запроваджений щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів саме по ВТРАЧЕНИМ по взаємовідносинам з постачальником документам, а не до ВСІХ документів по взаємовідносинам з постачальником у зазначених податкових (звітних) періодів? Державна податкова служба України в межах компетенції вважає позовні вимоги не обґрунтованими, а кілька разове (повторне) звернення Позивача з аналогічним запитом про надання індивідуальної податкової консультації зловживанням своїми правами. У своєму зверненні платник податків повідомив, що виникла необхідність у роз`ясненні норм податкового законодавства в частині запровадження мораторію на проведення документальних перевірок. Враховуючи вище викладене платник податків просив надати індивідуальну податкову консультацію з такого питання: «Мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів передбачає, що перевірці не підлягають всі операції підприємства за вказані у повідомленні періоди, чи тільки ті операції, по яких втрачено первинні документи?». Стосовно порушеного Позивачем у листі про надання індивідуальної податкової консультації питання, контролюючий орган зазначив наступне. Відповідно до підпункту 19-1.1.28 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України до функцій контролюючих органів належить, зокрема, надання індивідуальних податкових консультацій, інформаційно-довідкових і послуг з питань податкового та іншого законодавства,, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи». Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку» фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44,1 статті 44 ПК України. Разом з цим, тимчасово, на період до припинення, або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу і (резидента України «Про введення воєнного етану в Україні» від 24 лютого .2022 року № 2102-1X, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей» визначених пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» . ПК України. Підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України встановлено, що до платників податків/податкових агентів, які проводили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 ПК України застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених, у податковій звітності. Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих рф територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком дня життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади. У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних, документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості із зазначенням реквізитів). Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента ш податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів, Подане повідомлення .є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням пінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезенні первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бонові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів. Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про -втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів зазначенням обставин такої втрати. Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану. Втрата документів, що не пов`язана з проведенням па територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих рф територіях України, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України покладається на контролюючий орган, платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність передбачену ПК України та іншими законами України. У податкових (звітних) періодах, зазначених у відповідному повідомленні, не може бути переглянуте у бік збільшення суми податкових зобов`язань з податків і зборів, задекларовані в податкових деклараціях за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшеним суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, задекларовані в податкових деклараціях/розрахунках коригуваннях за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявлені в податкових деклараціях за зазначені звітні періоди, Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Таким чином, для платників податків, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово. окупованих російською федерацією територіях України, у випадках неможливості пред`явлення первинних документів для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, застосовуються спеціальні правила, визначені підпунктом 69,28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Слід зазначити, що кожен конкретний випадок податкових взаємовідносин потребує аналізу документів та матеріалів, які дають змогу ідентифікувати предмет звернення більш детально. Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2 статті 52 ПК України). Як зазначалося вище, контролюючим органом було надано Індивідуальні податкові консультації від 15.03.2024 № 1418/ІПK/99-00-07-06-01 ІПК та від 11.11.2024 № 5179/ ІПК/99-00-07-03-05 ІПК, у зв`язку з чим за запит від 03.12.2024 № М-2024-9950 (вх. ДПС № 5500/ІПК/6 від 03.12.2024) надано відповідь, що з аналогічного питання, вказаного у зверненні, ДПС уже було надано індивідуальні-податкові консультації Товариству, які зареєстровані в Єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій. Правомірність такої відповіді ДПС обґрунтована абзацом п`ять пункту 52.5 статті 52 Податкового кодексу України (далі – ПК України), а саме: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику приймає рішення про відмову у внесенні відомостей до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій у разі, якщо в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій уже міститься аналогічна індивідуальна податкова консультація, надана такому платнику податків з цих самих питань, які зазначені у запиті такого платника податків. Також, як зазначено у Листі ТОВ «АТБ-маркет», питання стосується мораторію на проведення документальних перевірок при втраті документів. Водночас відповідно до підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України ТОВ «АТБ-маркет» надіслало два повідомлення про втрату документів від 18.10.2022 № М-2022-3762 та № М-2022-3763 й одне повідомлення про неможливість вивезення первинних документів із територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та з територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації від 17.05.2022 № М-2022-1609, за результатами розгляду яких Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків винесло рішення про відмову у застосуванні зазначеного вище підпункту ПК України. Причина відмови: «у повідомленні не зазначено підстав та пояснень стосовно місцезнаходження первинних документів не за юридичною адресою підприємства; не надано обґрунтованих пояснень стосовно місцезнаходження первинних документів на відокремленому підрозділі». ТОВ «АТБ-маркет» оскаржило в адміністративному порядку винесені територіальним податковим органом рішення. За результатами розгляду скарг підтверджено законність винесених рішень, про що 29.09.2023 Департамент оскарження рішень контролюючих органів ДПС України повідомив ТОВ «АТБ-маркет» (листи № 29164/6/99-00-06-01-01-06 та № 29166/6/99-00-06-01-01-06) (Копії додаються). Враховуючи зазначене у сукупності з нормами чинного законодавства ДПС України було надано вичерпну ІПК, котра не суперечить вимогам законодавства.
02 липня 2025 року від Державної податкової служби України надійшла заява, в якій вони просять здійснювати розгляд вказаної позовної заяви за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2025 р. у задоволенні заяви Державної податкової служби України про розгляд справи за правилами загального провадження у справі №160/14551/25 відмовлено.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Суд встановив, що листом № М-2024-0833 від « 07» лютого 2024р. ТОВ «АТБ-маркет» звернулося до ДПС із запитом про надання індивідуальної податкової консультації, в якому просив надати консультацію з такого питання: Мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів передбачає, що перевірці не підлягають всі операції підприємства за вказані у повідомленні періоди, чи тільки ті операції, по яких втрачено первинні документи.
Державною податковою службою України було надано індивідуальну податкову консультацію №1418/ІПК/99-00-07-06-01 ІПК від 15.03.2024 року, в якій зазначено таке: Відповідно до підпункту 19-1 11.28 пункту 19-1.1 статті 19-1 Кодексу до функцій контролюючих органів належить, зокрема, надання індивідуальних податкових консультацій, інформаційно-довідкових послуг з питань податкового та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов?язані вести облік доходів, витрат та інших показників. пов?язаних з визначенням об?єктів оподаткування та/або податкових зобов?язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов?язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документаму що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 Колексу. Разом з цим, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-1 справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей визначених пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу. Підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу встановлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України і не можуть пред?явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів. витрат та інших показників, пов?язаних з визначенням об?єктів оподаткування та/або податкових зобов?язань, як виняток із положень статті 44 Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності. Підставами неможливості пред?явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих рф територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов?язане з ризиком для життя чи здоров?я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв?язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади. У разі втрати табо неможливості вивезення первиних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів). Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв?язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від?ємного значення об?єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від?ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з полатку на додану вартість, та/або суми від?ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов?язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв?язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих рф територіях України, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів. Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов?язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати. Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану. Втрата документів, що не пов?язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих рф територіях України, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Колексу. Обов?язок доведення відсутності підстав для застосування положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену Кодексом та іншими законами України. У податкових (звітних) періодах, зазначених у відповідному повідомленні, не може бути переглянуте у бік збільшення суми податкових зобов?язань з податків і зборів, задекларовані в податкових деклараціях за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми від?ємного значення об?єкта оподаткування податком на прибуток, задекларовані в податкових деклараціях/ах за заначені податкові (звітні) періоди у бік збільшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявлені в податкових деклараціях за зазначені звітні періоди. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Таким чином, для платників податків, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, у випадках неможливості пред?явлення первинних документів для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, застосовуються спеціальні правила, визначені підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу. Додатково інформуємо, що кожен конкретний випадок податкових взаємовідносин потребує аналізу документів та матеріалів, які дають змогу ідентифікувати предмет звернення більш детально. Індивідуальна податкова консультація мас індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2 статті 52 глави З розділу І Кодексу).
Позивач звернувся до ДПС України листом № М-2024-8715 від 30 вересня 2024р. із повторним запитом, в якому поставлено питання: чи вірно підприємство розуміє, що мараторій на проведення документальних перевірок може бути запроваджений щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів сае по втраченим по взаємовідносинам з постачальником документами, а не до всіх документів по взаємовідносинам з постачальником у зазначених податкових (звітних) періодів.
Державною податковою службою України було надано індивідуальну податкову консультацію №5179/ІПК/99-00-07-03-05 ІПК від 11.11.2024 року в якій зазначено таке: Відповідно до підпункту 19'.1.28 пункту 19'.1 статті 19' Кодексу до Функцій контролюючих органів належить, зокрема, надання індивідуальних податкових консультацій, інформаційно-довідкових послуг з питань податкового та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Відповідно до пункту 44.1 статті 44 глави 1 розділу ІІ Кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов?язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов?язаних з визначенням об?єктів оподаткування та/збо податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов?язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 Кодексу. Разом з цим тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу. Підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу встановлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України і не можуть пред?явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов?язаних з визначенням об?єктів оподаткування та/або податкових зобов?язань, як виняток із положень статті 44 Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності. Підставами неможливості пред?явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов?язане з ризиком для життя чи здоров?я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв?язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади. У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів). Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв?язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від?ємного значення об?єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від?ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від?ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов?язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв?язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів. Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов?язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати. Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану. Втрата документів, що не пов?язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Водночас встановлено, що відповідно до абзацу третього підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу товариством було подано до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, без зазначення підстав та пояснень стосовно місцезнаходження первинних документів не за юридичною адресою підприємства та / або на відокремленому підрозділі. Відповідно до підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу до платників податків/ податкових агентів, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України і не можуть пред?явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов?язаних з визначенням об?єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як винятк з положень статті 44 Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності. Підставами неможливості пред?явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх , на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов?язане з ризиком для життя чи здоров?я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв?язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади. Визначені товариством території не належали до територій активних бойових дій або тимчасово окупованих Російською Федерацією. За результатами розгляду даного повідомлення територіальним органом ДПС прийнято рішення про відмову у застосуванні підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу та згодом підтверджено рішенням щодо розгляду відповідної скарги товариства до податкового органу. Згідно з абзацом дев?ятим підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу обов?язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків / податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
Позивач звернувся до ДПС України листом № М-2024-9950 від 03 грудня 2024р. із повторним запитом стосовно тієї самої ситуації.
У відповідь Державною податковою службою України надано лист № 36821/6/99-00-07-05-03-06 від 09.12.2024 року, в якому зазначено: «З аналогічного питання, вказаного у зверненні, ДПС уже було надано індивідуальні податкові консультації Товариству, які зареєстровані в Єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій 15.03.2024 за №1418/ІПК/99-00-07-06-01 ІПК та 11.11.2024 за №5179/ІПК/99-00-07-03-05 ІПК.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до підпункту 19-1.1.28 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України з-поміж функцій контролюючих органів визначено надання індивідуальних податкових консультацій з питань податкового та іншого законодавства, контроль за додержанням якого, покладено на контролюючі органи.
Індивідуальна податкова консультація в розумінні підпункту 14.1.172-1. пункту 14.1. статті 14 ПК України - це роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.
Відповідно до пункту 52.1 статті 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Звернення платників податків на отримання індивідуальної податкової консультації у паперовій або електронній формі повинно містити:
найменування для юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові для фізичної особи, податкову адресу, а також номер засобу зв`язку та адресу електронної пошти, якщо такі наявні;
код згідно з ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті);
зазначення, в чому полягає практична необхідність отримання податкової консультації (наведення фактичних обставин);
підпис платника податків або кваліфікований електронний підпис;
дату звернення.
На звернення платника податків, що не відповідає вимогам, зазначеним у цьому пункті, індивідуальна податкова консультація не надається, а надсилається відповідь за підписом керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) у паперовій або електронній формі у порядку та строки, передбачені Законом України Про звернення громадян.
За змістом пункту 52.2 статті 52 ПК України індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.
За вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній, у паперовій або електронній формі. Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, обов`язково повинна містити назву - індивідуальна податкова консультація, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства (п. 52.3 ст. 52 ПК України).
Згідно з пунктом 53.1 статті 53 ПК України, у разі коли положення індивідуальної податкової консультації суперечать положенням узагальнюючої податкової консультації, застосовуються положення узагальнюючої податкової консультації.
Платник податків та/або податковий агент, які діяли відповідно до податкової консультації, не звільняються від обов`язку сплати податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.
Відповідно до пункту 53.2 статті 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.
Зміст наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що податкова консультація за своєю правовою природою є фактично відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання й повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.
Отже, податкова консультація (індивідуальна), як методична й практична допомога платнику податків при виконанні ним податкового обов`язку, фактично, за всіма процедурами (нарахування та сплата платежів, пені, штрафних санкцій, оскарження дій контролюючих органів тощо): 1) надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності; 2) має індивідуальний характер і може використовуватися лише платником податків, якому така консультація надана; 3) не може встановлювати (змінювати чи припиняти) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування; 4) має мету - викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту конкретної правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.
Статтею 52 ПК України передбачені обов`язкові вимоги щодо звернення платників податків на отримання індивідуальної податкової консультації та щодо змісту податкової консультації, та встановлено обов`язок контролюючих органів надавати податкові консультації з питань практичного застосування норм податкового законодавства, то відповідно платник податків має право на її отримання.
Ненадання такої консультації або надання неякісної та/або незаконної податкової консультації, податковий орган тим самим порушує право платника податків на отримання інформації про практичне застосування норм законодавства та відповідного блага, передбаченого пунктом 53.1 статті 53 Податкового кодексу України, у вигляді отримання консультації, яка могла б дозволити платнику податків застосовувати норму податкового законодавства певним чином без ризику притягнення до відповідальності.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 12.07.2022 у справі № 240/5009/20.
Аналіз положень статті 52 Податкового кодексу України свідчить, що законодавець визначив вичерпний перелік варіантів реагування контролюючого органу на звернення платника податків про надання індивідуальної податкової консультації.
Так, відповідно до абзацу першого пункту 52.1 статті 52 ПК України, за зверненням платника податків контролюючий орган надає індивідуальну податкову консультацію протягом 25 календарних днів з дня отримання такого звернення.
Єдиним випадком, коли індивідуальна податкова консультація не надається, є невідповідність звернення вимогам, визначеним пунктом 52.1 статті 52 ПК України. У такому разі, відповідно до абзацу восьмого пункту 52.1 статті 52 ПК України, контролюючий орган не надає індивідуальну податкову консультацію, а надсилає відповідь за підписом уповноваженої посадової особи у порядку та строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян».
Суд звертає увагу, що у спірному листі відповідач, посилаючись на абзац п`ятий пункту 52.1 статті 52 Податкового кодексу України, навів положення щодо обов`язку платника податків зазначити у зверненні, в чому полягає практична необхідність отримання індивідуальної податкової консультації (наведення фактичних обставин).
Водночас зі змісту оскаржуваного листа не вбачається, що контролюючий орган дійшов висновку про невідповідність звернення позивача вимогам пункту 52.1 статті 52 Податкового кодексу України. Зокрема, відповідач лише процитував норму, але не зазначив, що позивачем не наведено практичної необхідності отримання консультації чи фактичних обставин, які зумовлюють її надання, а також не навів жодних мотивів, з яких звернення не відповідає вимогам закону.
Натомість єдиною підставою, наведеною у спірному листі, стало те, що позивачу раніше вже була надана індивідуальна податкова консультація з аналогічного питання.
Таким чином, хоча відповідач формально процитував окремі положення пункту 52.1 статті 52 Податкового кодексу України, він фактично не застосував їх до спірних правовідносин та не зробив висновку про невідповідність звернення вимогам цієї норми. Посилання ж виключно на наявність раніше наданої індивідуальної податкової консультації не є підставою, передбаченою пунктом 52.1 статті 52 Податкового кодексу України, для ненадання індивідуальної податкової консультації.
За таких обставин суд доходить висновку, що наведене у листі цитування положень пункту 52.1 статті 52 Податкового кодексу України має декларативний характер та не містить мотивованого обґрунтування причин, з яких звернення позивача не могло бути розглянуте в порядку, визначеному статтею 52 Податкового кодексу України.
Суд критично оцінює доводи відповідача, наведені у відзиві, з огляду на таке.
Так, відповідач фактично підміняє предмет спору, обґрунтовуючи правомірність своїх дій тим, що позивачу раніше були надані індивідуальні податкові консультації, які є чинними та не були оскаржені. Водночас предметом розгляду у цій справі є не оцінка змісту чи правомірності раніше наданих індивідуальних податкових консультацій, а відповідність вимогам закону способу реагування контролюючого органу на нове звернення позивача.
Посилання відповідача на положення абзацу п`ятого пункту 52.5 статті 52 Податкового кодексу України суд вважає безпідставним, оскільки наведена норма регулює питання відмови у внесенні відомостей до Єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій та не встановлює повноваження контролюючого органу не надавати індивідуальну податкову консультацію або обмежуватися інформаційним листом про існування раніше наданої консультації.
Крім того, відповідач у відзиві не навів жодної норми Податкового кодексу України, яка б передбачала можливість після отримання звернення про надання індивідуальної податкової консультації не надавати таку консультацію з підстав повторності звернення або наявності аналогічної консультації.
Суд також відхиляє доводи відповідача щодо зловживання позивачем правом на звернення, оскільки такі твердження не ґрунтуються на положеннях Податкового кодексу України, який не містить заборони на повторне звернення за отриманням індивідуальної податкової консультації та не визначає таку обставину як підставу для відмови у її наданні.
Не можуть бути прийняті судом і посилання відповідача на обставини, пов`язані з розглядом повідомлень позивача про втрату документів та прийнятими за результатами їх розгляду рішеннями, оскільки зазначені обставини не стосуються предмета цього спору та не впливають на обов`язок контролюючого органу розглянути звернення про надання індивідуальної податкової консультації у порядку, визначеному статтею 52 Податкового кодексу України.
Суд дійшов висновку про наявність протиправної бездіяльності відповідача, у звязку з чим позов належить задовольнити.
Відповідно до приписівстатті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд
вирішив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» (пр.Олександра Поля, 40, м.Дніпро, 49000, код ЄДРПОУ 30487219) до Державної податкової служби України (Львівська площа 8, м.Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо ненадання індивідуальної податкової консультації на запит Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» від 03.12.2024 року № М-2024-9950 протиправною та зобов`язати Державну податкову службу України надати товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» індивідуальну податкову консультацію за результатами розгляду запиту від 03.12.2024 року № М-2024-9950.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа 8, м.Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» (пр.Олександра Поля, 40, м.Дніпро, 49000, код ЄДРПОУ 30487219) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко