Справа № 562/1687/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
16.09.2026 року

Здолбунівський районний суд Рівненської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №12026181130000135 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне Рівненської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , судимості немає, РНОКПП НОМЕР_1 
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - 

в с т а н о в и в:

24 квітня 2026 року у вечірню пору доби (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку №70 на вул.Шевченка в с.Гільча Перша Рівненського району Рівненської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в період воєнного стану, який введений в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку належного ОСОБА_6 мобільного телефону марки «Infinix моделі «Smart 10Plus» з 128 GB вбудованої пам`яті вартістю 4430 грн. 10 коп., який лежав на землі, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_4  свою вину в скоєній крадіжці за ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, погодившись з вартістю викраденого майна та підтвердивши встановлені судом обставини події, у скоєному щиро розкаявся.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, що не перешкоджає за таких обставин згідно ст.325 КПК України розгляду справи.
У зв`язку з тим, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає за можливе визнати дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним, і проти цього вони не заперечують. При цьому суд переконався у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, та сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. 
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина  ОСОБА_4  в скоєному кримінальному правопорушенні доведена повністю.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану,  ОСОБА_4  скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України. 
При обранні виду та визначенні міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує, що кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, думку потерпілого, який претензій матеріального характеру немає, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, судимості відповідно до ст.89 КК України немає.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Таку сукупність обставин суд вважає підставою для застосування відносно обвинуваченого ст.75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, оскільки, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації.
При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вид і строк призначеного основного покарання, обставин, що характеризують обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває.
Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати в справі відсутні.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368-371, 374-376, 395 КПК України, суд 

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років.
На підставі ст.75 КК України звільнити  ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Зобов`язати  ОСОБА_4 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.
Документи кримінального провадження №12026181130000135 залишити в матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.
Речові докази в справі, а саме: мобільний телефон марки «Infinix моделі «Smart 10Plus» з 128 GB вбудованої пам`яті, який належить ОСОБА_6 та зберігається в кімнаті речових доказів Відділення поліції №6 Рівненського районного управління поліції ГУ НП в Рівненській області - повернути законному володільцю.
Накладений ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28 квітня 2026 року арешт на мобільний телефон марки «Infinix моделі «Smart 10Plus» з 128 GB вбудованої пам`яті (ІМЕL1: НОМЕР_2 , ІМЕL2: НОМЕР_3 ) – скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя: