Єдиний унікальний номер 341/617/26 
Номер провадження 2/341/647/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2026 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Гаполяка Т.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
ОСОБА_1 звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 , судом залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, та просить суд:
-визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер: 2621283301:01:001:2052, загальною площею 0.1239га, за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок загальною площею 222.3 кв.м, житловою площею: 71.2. кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 ;
-визнати за ОСОБА_1 право власності на земельної ділянки кадастровий номер: 2621283301:01:001:2052, загальною площею 0.1239га, за адресою: АДРЕСА_1 в порядку поділу майна подружжя;
-визнати за ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на , Житловий будинок, загальною площею 222.3 кв.м, житловою площею: 71.2. кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 в порядку поділу майна подружжя.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21 липня 1988 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб. 08 квітня 2025 року вказаний шлюб було розірвано. 
За час перебування у шлюбі подружжям було набуто спірне майно.
Спірна земельна ділянка на підставі Рішення 9 сесії 2 скликання Залукв?янської сільської Ради народних депутатів від 23 лютого 1996 року була передана у приватну власність ОСОБА_2 09 жовтня 2025 року право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 .
Право власності на житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_2 08 грудня 2025 року.
Вважає, що хоча державна реєстрація права власності на житловий будинок та земельну ділянку за відповідачем була здійснена лише у 2025 році, фактичне набуття та створення цього майна відбулося ще задовго до моменту офіційної реєстрації.
Остаточне будівництво будинку завершилося у 2020 році. Також, спільно як сім?я вони не проживають з 2022 року, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини.
Весь процес будівництва здійснювався спільними зусиллями та за рахунок спільних заощаджень подружжя. Окрім фінансової частини, зведення даного майна є результатом спільної діяльності обох сторін.
Вважає, що будинок та земельна ділянка є об?єктом права спільної сумісної власності, поділ яких слід здійснити в рівних частках по частині кожному 
В судове засідання належно повідомлені про час та місце розгляду справи позивачка, її представник не з`явились. Судом постановлено рішення щодо подальшого руху справи.
Відповідач ОСОБА_3 на стадії підготовчого провадження у судовому засіданні позов визнав. Також таким подано заяву про визнання позову. В судове засідання належно повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_3 не з`явився, представника не скерував. Таким скеровано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Судом постановлено рішення щодо подальшого руху справи.
Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області скерувало суду пояснення за змістом яких за відповідачем ОСОБА_2 обліковується податковий борг у розмірі 1 568 622 гривень 13 копійок. У зв`язку з наявністю податкового боргу майно платника податків перебуває у податковій заставі, до складу якого входить, зокрема, спірне майно. Право податкової застави виникає з моменту виникнення податкового боргу та діє до його повного погашення у порядку встановленому Податковим кодексом України. При цьому таке майно не звільняється з податкової застави до повного погашення податкового боргу його покупцем.
В судове засідання належно повідомлене про час та місце розгляду справи Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області представника не скерувало. Судом постановлено рішення щодо подальшого руху справи.

2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
21 липня 1988 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено шлюб (а.с. 27).
08 квітня 2025 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 28).
Рішенням 9 сесії 2 скликання Залукв?янської сільської Ради народних депутатів від 23 лютого 1996 року була передана у приватну власність ОСОБА_2 земельна ділянка загальною площею 0.1239 га. 14 грудня 1999 року ОСОБА_3 видано Державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку. Такій присвоєно кадастровий номер: 2621283301:01:001:2052. 09 жовтня 2025 року здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 (а.с. 29, 45).
В Реєстрі будівельної діяльності наявна інформація щодо початку будівництва спірного будинку 10 жовтня 2013 року – завершення 10 жовтня 2014 року (а.с.46-51).
31 жовтня 2025 року на спірний житловий будинок, завершений будівництвом виготовлено технічний паспорт (а.с. 30-35).
08 грудня 2025 право власності на житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 44).

3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Передбачених частиною 2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. 
Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259 ЦПК України та частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частини 1 статті 4, частини 1 статті 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (частина 1 статті 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 дав судам роз`яснення, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.
Згідно статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 цього ж кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно статті 76 ЦПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Пунктами 23 -24, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя судам надано роз`яснення, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, частиною 3 статті 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 статті 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. 
Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. 
До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина 4 статті 65 СК України).
Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено частиною 1 статті 63, частиною 1 статті 65 СК.
Відповідно до частини 1 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. 
Спірне майно суд відносить до спільної сумісної власності подружжя, оскільки земельна ділянка набута в період шлюбу під час ведення спільного господарства. Будинок є новоствореним нерухомим майном, участь у створенні якого брало подружжя позивача та відповідачки в період шлюбу під час ведення спільного господарства.
За відсутності доказів можливості реального поділу спірного майна, суд визначає ідеальні частки кожного та залишає спірну квартиру у спільній частковій власності.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Таким чином, суд вважає виконаним свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Керуючись статтями 141, 205, 259, 265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, про поділ майна подружжя
-задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :
-земельну ділянку кадастровий номер: 2621283301:01:001:2052, загальною площею 0.1239 га, за адресою: АДРЕСА_1 ;
-житловий будинок загальною площею 222.3 кв.м, житловою площею: 71.2. кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 

Виділити ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя у приватну власність:
- (одну другу) ідеальну частку земельної ділянки кадастровий номер: 2621283301:01:001:2052, загальною площею 0.1239га, за адресою: АДРЕСА_1 ;
- (одну другу) ідеальну частку житлового будинку загальною площею 222.3 кв.м, житловою площею: 71.2. кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя у приватну власність:
- (одну другу) ідеальну частку земельної ділянки кадастровий номер: 2621283301:01:001:2052, загальною площею 0.1239га, за адресою: АДРЕСА_1 ;
- (одну другу) ідеальну частку житлового будинку загальною площею 222.3 кв.м, житловою площею: 71.2. кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Об`єкти нерухомого майна:
-земельну ділянку кадастровий номер: 2621283301:01:001:2052, загальною площею 0.1239га, за адресою: АДРЕСА_1 ;
-житловий будинок загальною площею 222.3 кв.м, житловою площею: 71.2. кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 
-залишити у спільній частковій власності.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальний податковий номер – НОМЕР_2 

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління ДПС в Івано Франківській області, місцезнаходження якого за адресою:м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 20, ідентифікаційний номер юридичної особи - 4396808

Суддя | Тарас ГАПОЛЯК