КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 505/4486/24
Провадження № 2/505/1721/2025

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року          місто Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді     Дзюбинського А.О.,
за участі секретаря судового засідання Антонюк Ю.А.,
позивача       ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката   Дрогобецької Т.Ю.,
відповідача      ОСОБА_2 ,
представника відповідача адвоката  Івасишина В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Котовського міськрайонного суду Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,
ВСТАНОВИВ:

05.12.2024 до Котовського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі 15 000 грн. щомісячно.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 30.07.2016 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням суду від 16.03.2023 було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу проживає разом із матір`ю та перебуває на її повному утриманні.
На обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що відповідач після припинення сімейних відносин не бере належної участі у вихованні дитини, не забезпечує її регулярного матеріального утримання, хоча після розірвання шлюбу певний час добровільно сплачував по 15 000 грн щомісячно, однак у подальшому припинив надання такої допомоги. За твердженням позивачки, між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду.
Позивачка зазначала, що всі витрати, пов`язані з утриманням, вихованням та розвитком сина, несе самостійно. Дитина навчається у школі, додатково займається англійською мовою, математикою та українською мовою, відвідує футбольну секцію, бере участь у спортивних змаганнях, а також потребує витрат на лікування, зокрема стоматологічне, придбання лікарських засобів, харчування, одягу, взуття, шкільного приладдя, засобів гігієни, оздоровлення та відпочинку. Позивачка зазначала, що дитина росте, її потреби постійно збільшуються, а щомісячні витрати на її утримання, за її розрахунками, перевищують 30 000 грн.
Крім того, позивачка вказувала, що під час спільного проживання сторони забезпечували дитині високий рівень матеріального забезпечення та розвитку, до якого вона звикла. На її думку, після припинення спільного проживання відповідач не звільняється від обов`язку брати участь у забезпеченні належного рівня життя сина.
Також позивачка зазначала, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, здійснює підприємницьку діяльність у сфері торгівлі та громадського харчування, має достатній дохід і реальну можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі. При цьому інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати, відповідач не має.
В зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
18.12.2024 ухвалою суду у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
28.01.2025 відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого він позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що після розірвання шлюбу малолітній син сторін фактично проживав переважно разом із ним за взаємною домовленістю між батьками, а тому саме він забезпечував його повсякденний догляд, виховання та матеріальне утримання. 
Вказував, що супроводжував дитину до дитячого садка, школи, на спортивні тренування, брав активну участь у навчанні, вихованні та організації дозвілля сина, облаштував для нього належні умови для проживання та навчання. 
Зазначив, що його участь у вихованні та розвитку дитини підтверджується довідкою навчального закладу, відповідно до якої він постійно підтримує зв`язок із класним керівником, відвідує батьківські збори та бере участь у шкільному житті сина, а також довідкою футбольного клубу, згідно з якою саме він забезпечує відвідування дитиною спортивної секції, сплачує вартість тренувань, участь у змаганнях та придбання спортивної форми. 
Відповідач стверджував, що самостійно ніс значні витрати на утримання дитини, зокрема на придбання одягу, взуття, шкільного приладдя, оплату спортивних занять, організацію дозвілля, відпочинку, поїздок, придбання телефону, велосипеда та інших необхідних речей. 
Також зазначав, що забезпечував дитину харчуванням, засобами гігієни та іншими повсякденними потребами.
Заперечував проти наведеного позивачкою розрахунку витрат на дитину, вважаючи їх завищеними та такими, що не підтверджені належними доказами. Зокрема, вказував, що витрати на лікування дитини є значно меншими, ніж зазначено у позові, оскільки син є здоровою дитиною та хворіє рідко. 
Крім того, відповідач не погодився із твердженнями позивачки щодо його матеріального становища. Зазначав, що хоча є фізичною особою-підприємцем, його фактичні доходи є значно нижчими, ніж вказано у позовній заяві, а твердження про отримання ним доходу у розмірі близько 60 000 грн щомісячно та додаткового неофіційного заробітку не підтверджені жодними доказами. 
Також вказував, що здійснює постійний догляд за своєю бабусею похилого віку, що також потребує матеріальних витрат. Посилаючись на положення Сімейного та Цивільного процесуального кодексів України щодо обов`язку сторін доводити обставини, на які вони посилаються, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, а заявлений розмір аліментів таким, що не відповідає його матеріальному становищу та не підтверджений належними доказами, у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі 
В судовому засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Дрогобецької Т.Ю позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві. 
В судовому засіданні відповідач та його представник адвокат Івасишин В.П. в судовому засіданні позов визнали частково, з підстав зазначених у відзиві зазначивши та що ОСОБА_2 погоджується сплачувати аліментів на утримання дитини у розмірі 2 000 грн.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення котовського міськрайонного суду Одеської області від 16.03 2023.
Сторони у справі є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
З копії витягу з реєстру Подільської територіальної громади про реєстрацію місця проживання особи № 2024/013093392 від 30.10.2024 року, вбачається, що ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб -підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем.
Відповідно до копії податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік ОСОБА_2 загальна сума доходу 13 802, 15 грн. 
Відповідно до довідки ЛКК №495 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має діагноз Атеросклероз судин головного мозку з вираженими когнітивними розладами і соціальною дезадаптацією, потребує постійного стороннього догляду.
Відповідно до копії акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від. 30.10.2024 ОСОБА_2 здійснює постійний догляд за бабусею ОСОБА_4 .. 
Судом також досліджено письмові докази, надані позивачем та відповідачем, зокрема товарні чеки, рахунки-фактури, квитанції про перерахування коштів, платіжні документи, довідки, виписки та інші документи, долучені до матеріалів справи, які оцінено судом у сукупності з іншими доказами.
Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У відповідності до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
23. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у ч. 1 даної статті (Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі).
Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення.
Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. Неможливість визначення аліментів у частці від заробітку (доходу) може виникнути, зокрема у випадках, коли відомості про його доходи отримати неможливо. Ускладненим та водночас таким, що порушує інтереси дитини, є стягнення аліментів у випадках, коли платник аліментів приховує свої доходи з метою ухилення від їх сплати.
При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошує постанова Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 17).
Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів. Держава Україна проголошуючи такий принцип сімейного права, як державна охорона кожної дитини, яка позбавлена належного батьківського піклування, реалізує його в одному із положень даної статті СК. Зокрема ч. 3 встановлює, що якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому у відповідності до закону повинен нести обов`язок матеріального забезпечення дитини.
Разом з тим, у ч. 1 ст. 141 СК України зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Зі змісту вказаної статті вбачається, що в утримані дитини приймає участь в рівних правах і обов`язках як мати так і батько.
Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню.
. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В даному випадку позов подано до суду 05.12.2024.
Судом встановлено, що на день звернення позивачем до суду з вказаним позовом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося 7 років.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2025 року становить 3 196,00 грн. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує вік дитини, її потреби, принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо її утримання, матеріальне становище сторін, а також те, що відповідач після припинення сімейних відносин частково виконував обов`язок щодо утримання дитини, добровільно надаючи матеріальну допомогу, однак такі виплати носили нерегулярний характер та не забезпечували стабільного рівня її утримання.
При визначенні конкретного розміру аліментів суд також враховує, що позивачкою не надано належних і допустимих доказів на підтвердження необхідності стягнення аліментів у заявленому розмірі 15 000 грн щомісячно. Водночас запропонований відповідачем розмір аліментів у сумі 2 000 грн не відповідає потребам дитини та не забезпечує належного рівня її утримання з урахуванням віку, потреб у харчуванні, навчанні, лікуванні, розвитку та дозвіллі. Суд бере до уваги матеріальне становище сторін, встановлені у справі обставини щодо участі відповідача у добровільному утриманні дитини, а також необхідність забезпечення балансу між найкращими інтересами дитини та фінансовими можливостями платника аліментів.
За сукупністю наведених обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень щомісячно є справедливими, розумними, достатніми та такими, що відповідають вимогам ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 500,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.
Частиною 1 ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 141, 206, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 430 ЦПК України, ст. 150, 180-182, 184, 191, 195 СК України, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягнення із дня подачі позовної заяви, тобто з 05.12.2024, і до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. 
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави суму судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Повне судове рішення буде складено 11.03.2025.
Повне найменування сторін (відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України), відомості про дитину:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_3 
Відповідач:  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_5 
Дитина:  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 94 складений 25.02.2017 Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 
Суддя
Котовського міськрайонного суду
Одеської області       Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ