Справа № 509/3029/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді – Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання незаконними і скасування рішень комісії і виконавчого комітету та визнання права на надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна,
ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, в якому просила:
- визнати незаконним та скасувати рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України на території Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області № 1 від 21 квітня 2025 року «Про відмову в надані компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна гр. ОСОБА_1 за заявою № ЗВ-20.03.2025-179338»;
- визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області № 102 від 29 квітня 2025 року про затвердження рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України на території Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області № 1 від 21 квітня 2025 року «Про відмову в надані компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна гр. ОСОБА_1 за заявою № ЗВ-20.03.2025-179338»;
- визнати за нею право на надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а саме за знищений об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 339,4 кв.м., житловою площею 109,6 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3103714751100.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 339,4 кв.м., житловою площею 109,6 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 22 лютого 2025 року внаслідок навмисного обстрілу військовослужбовцями збройних сил РФ, в умовах вторгнення в Україну, із застосуванням БПЛА типу «Shahed-136/Герань-2», було зруйновано її будинок. 20 березня 2025 року вона звернулася до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України на території Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (далі за текстом-Комісія) із заявою про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна № ЗВ-20.03.2025-179338. Рішенням Комісії № 1 від 21 квітня 2025 року їй було відмовлено у наданні компенсації у зв`язку з наступним: не відповідають адреси у поданих документах на компенсацію за знищений об`єкт нерухомого майна; державна реєстрація права власності після дати знищення майна; технічна інвентаризація проведена після дати об`єкта нерухомого майна; не відповідність технічного звіту вимогам Наказу Міністерства розвитку громад та територій України. Рішенням виконавчого комітету Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області № 102 від 29 квітня 2025 року було затверджено рішення Комісії № 1 від 21 квітня 2025 року «Про відмову в надані компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна гр. ОСОБА_1 за заявою № ЗВ-20.03.2025-179338». Вказані вище рішення комісії та рішення виконавчого комітету позивачка вважає протиправними та такими що підлягають скасуванню та вважає, що вона має право на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна.
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 серпня 2025 року позовні вимоги задоволено повністю.
Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, Великодолинська селищна рада Одеського району Одеської області подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.06.2026 апеляційну скаргу Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області задоволено частково. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.08.2025 скасовано. Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання незаконними і скасування рішень комісії і виконавчого комітету та визнання права на надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна закрито. Роз`яснено, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду та про наявність у неї права протягом десяти днів з дня отримання нею даної ухвали звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
25.06.2026 до Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про направлення справи №509/3029/25 за встановленою юрисдикцією.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.07.2026 справу № 509/3029/25 передано за встановленою юрисдикцією до Одеського окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи.
03.08.2026 зазначена справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.
Ухвалою судді від 06.08.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
24.08.2026 до суду від Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що рішення Комісії про відмову в компенсації за знищене майно законними та обґрунтованими. Відповідач зазначає, що під час опрацювання заяви ОСОБА_1 було виявлено суттєві розбіжності та недостовірні дані, зокрема невідповідність адрес знищеного будинку в документах ( АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ), проведення технічної інвентаризації та державної реєстрації права власності вже після фактичної дати руйнування майна (22.02.2025), а також відсутність належно зареєстрованого в Реєстрі будівельної діяльності технічного звіту. З огляду на виявлені порушення та відсутність у позивачки беззаперечних правовстановлюючих документів, селищна рада просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
27.08.2026 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою заперечення селищної ради ґрунтуються не на встановлених фактах, а лише на припущеннях і сумнівах щодо документів. Вона наголошує, що згідно із законом тягар доказування правомірності рішення покладається на відповідача, а виявлені розбіжності в адресах чи датах технічного паспорта не є доведеною недостовірністю даних у самій заяві на компенсацію. Позивачка також звертає увагу, що комісія не дотрималася процедури верифікації Мінфіну, яка діяла на той момент, а спроби ради у відзиві додати нові мотиви про самочинне будівництво суперечать принципу належного обґрунтування адміністративних рішень. 
01.09.2026 до суду від представника відповідача надійшли заперечення, згідно з якими відповідач наголошує, що розбіжності в адресах знищеного майна (вул. Станційна, 42-А та 42-М) є суттєвими, оскільки офіційних рішень про зміну адреси уповноважені органи не приймали, а зафіксовані в ДСНС та інших документах дані стосуються саме адреси 42-А. Окрім цього, селищна рада акцентує увагу на тому, що первинна технічна інвентаризація та державна реєстрація права власності були проведені вже після фактичного знищення будинку (22.02.2025), що виключає можливість належного огляду повністю зруйнованих конструкцій (зокрема мансарди). Додатково вказується на відсутність належної реєстрації технічного звіту в Реєстрі будівельної діяльності та наявність будівельного паспорта від 2012 р., що, на думку відповідача, спростовує твердження про зведення будинку до 1992 року та підтверджує недостовірність поданих документів.
Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,1227 га, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 5123755300:02:005:0083, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кол. № 42-А).
Право власності на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 840491 від 08.06.2006 р. та Витягом з Державного реєстру речових прав від 17.06.2025 р., індексний номер витягу: 431584224, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3155053851237.
08 листопада 2012 року Відділом регіонального розвитку, містобудування та архітектури Овідіопольської районної державної адміністрації позивачці було видано будівельний паспорт на забудову вказаної вище земельної ділянки, реєстраційний № 509, реєстраційний номер містобудівного кадастру: 673.
На вказаній вище земельній ділянці позивачка побудувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 339,4 кв.м., житловою площею 109,6 кв.м.
10 січня 2025 року ТОВ «Одеське бюро технічної інвентаризації» виготовило та видало позивачці технічний паспорту на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.
У лютому 2025 року позивачка звернулась до державного реєстратора Василівської сільської ради Болградського району Одеської області із заявою про здійснення реєстрації права власності на вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і надала всі необхідні для цього документи.
22 лютого 2025 року внаслідок навмисного обстрілу військовослужбовцями збройних сил російської федерації, в умовах російського вторгнення в Україну, із застосуванням БПЛА типу «Shahed-136/Герань-2», було зруйновано будинок позивачки.
За даним фактом 22.02.2025 р. слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області було зареєстровано кримінальне провадження № 22025160000000135, що підтверджується Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.02.2025 р..
Згідно листа Слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області № 65/16/28-031 від 28.03.2025 р. позивачку залучено у якості потерпілого у зазначеному кримінальному провадженні.
10 березня 2025 року державним реєстратором Василівської сільської ради Болградського району Одеської області Козловим Ю.В. було здійснено державну реєстрацію права власності на вказаний вище будинок і 12 березня 2025 року позивачці було видано Витяг Державного реєстру речових прав, реєстраційний номер об`єкта: 3103714751100.
Згідно технічного звіту № 26-03-25-ТЗ з обстеження та оцінки технічного стану будівельних конструкцій, визначення можливості подальшої експлуатації житлового будинку садибного типу, пошкодженого в результаті збройної агресії Російської федерації, який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, селище Великодолинське, вул. Станційна. 42-М, експертом ОСОБА_2 надано висновок: загальний технічний висновок – категорія технічного стану « 4» - стан конструкції аварійний: порушені вимоги першої групи граничних станів (або неможливо запобігти цим порушенням), і аналіз дефектів та пошкоджень показує неможливість гарантувати цілісність конструкцій, остаточно втрачена можливість нормальної реалізації захисних функцій конструкції. Треба негайно унеможливити перебування людей у зоні можливого обвалення та/або вжити заходів, які унеможливлюють таке обвалення до ліквідації об`єкта.
20 березня 2025 року позивачка звернулася до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України на території Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (далі за текстом - Комісія) із заявою про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна № ЗВ-20.03.2025-179338.
Рішенням Комісії № 1 від 21 квітня 2025 року, позивачці було відмовлено у наданні компенсації у зв`язку з наступним: не відповідають адреси у поданих документах на компенсацію за знищений об`єкт нерухомого майна; державна реєстрація права власності після дати знищення майна; технічна інвентаризація проведена після дати об`єкта нерухомого майна; не відповідність технічного звіту вимогам Наказу Міністерства розвитку громад та територій України.
Рішенням виконавчого комітету Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області № 102 від 29 квітня 2025 року було затверджено рішення Комісії № 1 від 21 квітня 2025 року «Про відмову в надані компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна гр. ОСОБА_1 за заявою № ЗВ-20.03.2025-179338».
Щодо тверджень представника відповідача про те, що існують розбіжності в адресі знищеного майна, необхідно зазначити, що позивачці ОСОБА_1 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 840491 від 08.06.2006 р. належить земельна ділянка, площею 0,1227 га, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 5123755300:02:005:0083, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , але згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 17.06.2025 р., індексний номер витягу: 431584224, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3155053851237, ця сама земельна ділянка, за цим же кадастровим номером має адресу: АДРЕСА_1 , тобто має місце зміна адреси земельної ділянки.
При цьому, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 339,4 кв.м., житловою площею 109,6 кв.м., на ім`я позивачки ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом Державного реєстру речових прав, реєстраційний номер об`єкта: 3103714751100.
Щодо розбіжності в даних технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна, то згідно цього ж технічного паспорту, зазначено, що він виготовлений 10.01.2025 р., тобто до знищення цього об`єкту, а зареєстрований в Реєстрі будівельної діяльності 04.03.2025 р. вже після знищення.
Представником відповідача зазначено про наявність розбіжностей щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Як зазначалось вище, позивачці ОСОБА_1 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 840491 від 08.06.2006 р. належить земельна ділянка, площею 0,1227 га, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 5123755300:02:005:0083, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , але згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 17.06.2025 р., індексний номер витягу: 431584224, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3155053851237, ця сама земельна ділянка, за цим же кадастровим номером має адресу: АДРЕСА_1 , тобто має місце зміна адреси земельної ділянки. І тому право власності було зареєстровано на житловий будинок (на сьогоднішній день зруйнований) саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За змістом наведеної норми, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.
Щодо тверджень представника відповідача про невідповідність встановленим вимогам технічного звіту № 26-03-25-ТЗ з обстеження та оцінки технічного стану будівельних конструкцій, визначення можливості подальшої експлуатації житлового будинку садибного типу, пошкодженого в результаті збройної агресії Російської федерації, який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, селище Великодолинське, вул. Станційна. 42-М, експертом ОСОБА_2 .
Експертом ОСОБА_2 надано зазначений вище звіт, згідно якого зроблено висновок: загальний технічний висновок – категорія технічного стану «4» - стан конструкції аварійний: порушені вимоги першої групи граничних станів (або неможливо запобігти цим порушенням), і аналіз дефектів та пошкоджень показує неможливість гарантувати цілісність конструкцій, остаточно втрачена можливість нормальної реалізації захисних функцій конструкції. Треба негайно унеможливити перебування людей у зоні можливого обвалення та/або вжити заходів, які унеможливлюють таке обвалення до ліквідації об`єкта.
Вказаний звіт експерта ОСОБА_2 є дійсним, не оскаржений у відповідності до чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №2923-ІХ «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» для розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, військова адміністрація населеного пункту або військово-цивільна адміністрація населеного пункту утворює Комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації), як консультативно-дорадчий орган та затверджує положення про роботу такої Комісії.
Відповідно до п. 1 Типового положення про комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 травня 2023 р. № 516, Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - комісія), є консультативно-дорадчим органом виконавчого органу сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, військової адміністрації населеного пункту або військово-цивільної адміністрації населеного пункту (далі - уповноважений орган), який утворюється для розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації (далі - знищені об`єкти нерухомого майна).
Відповідно до п. 20 Типового положення рішення комісії про надання/відмову в наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна може бути оскаржене до органу, що її утворив. Рішення уповноваженого органу про затвердження рішення комісії про надання/відмову в наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Відповідно до преамбули Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» (далі за текстом - Закон №2923-ІХ) - цей Закон визначає правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, з дня набрання чинності Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, а також правові засади створення та ведення Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону №2923-ІХ будинок садибного типу - житловий будинок (у тому числі котедж, зблокований будинок), розташований на присадибній земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень.
Відповідно до пп. «а» п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону №2923-ІХ будинки садибного типу відносяться до знищених об`єктів нерухомого майна, за які законом передбачено право на отримання компенсації.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2923-ІХ отримувачами компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна (далі - отримувачі компенсації) є, зокрема, фізичні особи - громадяни України, які є власниками пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна.
Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 4 Закону №2923-ІХ до заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна додаються: щодо знищеного об`єкта нерухомого майна, визначеного підпунктом "а" пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону, у разі якщо отримувачем компенсації є власник об`єкта нерухомого майна, - копія документа, що підтверджує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, якщо право власності на відповідний об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).
Вичерпний перелік підстав для надання відмови у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна визначений ч. 6 ст. 6 Закону №2923-ІХ.
Жодна із наведених норм Закону №2923-ІХ не надає Комісії права відмовляти у наданні компенсації у випадку, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна було зареєстровано після знищення такого об`єкту внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Тобто набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За змістом наведеної норми, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.
Норма пп. «б» п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону №2923-ІХ відносить до знищених об`єктів нерухомого майна, за які законом передбачено право на отримання компенсації, також і об`єкти будівництва (будинки садибного типу, садові та дачні будинки), в яких на момент знищення були зведені несучі та зовнішні огороджувальні конструкції (крім світлопрозорих конструкцій та заповнення дверних прорізів), щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Причини порушення права власності під час війни лежать за межами цивільних відносин, а тому найважливіше місце в механізмі захисту прав власників знищеного або пошкодженого майна посідає держава.
В рішеннях ЄСПЛ у справі «Саргасян проти Азербайджану» та «Чигаров та інші проти Вірменії» Суд вказав на те, що держава зобов`язана запровадити відповідні механізми компенсації вартості майна, житла, землі у випадку неспроможності забезпечення можливості повернення до нього або його знищення.
За обставинами даної справи, позивачка має у власності земельну ділянку, у 2012 році отримала будівельний паспорту на забудову вказаної земельної ділянки, побудувала на цій ділянці житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 339,4 кв.м., житловою площею 109,6 кв.м., придатний до надійної експлуатації, що зафіксовано згаданим вище технічним паспортом.
А тому суд, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності приходить до висновку, що позивачка як власник житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , має право на надання компенсації за його знищення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України.
Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності наданих сторонами на підтвердження своїх обґрунтувань та заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки судом встановлено, факт знищення житлового будинку позивачки, право власності на який зареєстроване за нею, та незалежно від дати такої реєстрації, позивачка має право на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, а тому рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України на території Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області № 1 від 21 квітня 2025 року «Про відмову в надані компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна гр. ОСОБА_1 за заявою № ЗВ-20.03.2025-179338» та рішення виконавчого комітету Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області № 102 від 29 квітня 2025 року про затвердження рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України на території Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області № 1 від 21 квітня 2025 року «Про відмову в надані компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна гр. ОСОБА_1 за заявою № ЗВ-20.03.2025-179338» - підлягають скасуванню.
Разом з тим, суд зазначає, що вимога позивачки про визнання за нею права на надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Суди загальної юрисдикції розглядають спори про захист прав і законних інтересів фізичних осіб, зокрема спори про визнання майнового права. У межах цивільного процесу суд може самостійно встановити юридичний факт або визнати майнове право особи на об`єкт нерухомості (включно із правом на компенсацію за знищене житло), якщо таке право оспорюється або не визнається суб`єктом.
Водночас, суди адміністративної юрисдикції перевіряють законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України). Згідно зі ст. 245 КАС України, суд може визнати рішення комісії протиправним та скасувати його, а також зобов`язати суб`єкт владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.
При цьому адміністративний суд не наділений повноваженнями безпосередньо підміняти спеціальні комісії та присуджувати чи визнавати за особою право на отримання конкретних видів державних виплат або компенсацій, оскільки призначення таких виплат належить до виключної компетенції (дискреційних повноважень) виконавчих органів та комісій.
Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оскільки судом встановлено протиправність рішень Комісії та виконавчого комітету Великодолинської селищної ради про відмову у наданні компенсації, а спірні рішення ґрунтувалися на необґрунтованих запереченнях і формальних перешкодах (щодо дат реєстрації чи розбіжностей в адресах, які фактично стосуються одного й того ж об`єкта нерухомого майна), належним способом захисту порушених прав позивачки є саме скасування таких рішень та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № ЗВ-20.03.2025-179338 від 20 березня 2025 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.
Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі “Суомінен проти Фінляндії” (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.
Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання незаконними і скасування рішень комісії і виконавчого комітету та визнання права на надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України на території Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області № 1 від 21 квітня 2025 року «Про відмову в надані компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна гр. ОСОБА_1 за заявою № ЗВ-20.03.2025-179338».
Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області № 102 від 29 квітня 2025 року про затвердження рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України на території Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області № 1 від 21 квітня 2025 року «Про відмову в надані компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна гр. ОСОБА_1 за заявою № ЗВ-20.03.2025-179338».
Зобов`язати Великодолинську селищну раду Одеського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 березня 2025 року про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна № ЗВ-20.03.2025-179338 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з бюджетних асигнувань Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві. 40 коп.).
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк