Справа № 202/2722/26
Провадження № 2/202/3546/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

15 червня 2026 року м. Дніпро
Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого судді Дребот І.Я.,
за участю секретаря судового засідання Козиря Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок збройної агресії,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок збройної агресії.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 03.06.2023 року відбувся ракетний удар зі сторони країни-агресора російської федерації надзвуковою балістичною ракетою "Іскандер-К", яка прилетіла в під`їзд № 1 житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . Внаслідок ракетного удару загинула малолітня дитина позивачів, позивачка ОСОБА_2 отримала інвалідність другої групи, повністю зруйноване житло позивачів
У зв`язку з чим просять стягнути з держави-агресора матеріальну та моральну шкоду.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 01.04.2026 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено судове засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 05.05.2026 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті.
Позивачі 05.06.2026 року надали заяву без участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином.
У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, які були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 20 жовтня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 20 жовтня 2017 року Виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис №217.
01 вересня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали квартиру АДРЕСА_2 (після перейменування згідно рішення Підгородненської МР №2844-35/8 від 08.04.2024 р. – «Робітнича») в м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області. Право власності на вищевказану квартиру було зареєстровано ОСОБА_2 , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири, укладеним 01 вересня 2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л. та зареєстрованим в реєстрі за №2357.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачів народилася дитина ОСОБА_3 , що підтверджується актовим записом №15 від 30 березня 2021 року Відділу державної реєстрації Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 виданого 30 березня 2021 року.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією відповідача проти України, який триває до цього часу.
03.06.2023 року відбувся ракетний удар зі сторони країни-агресора російської федерації надзвуковою балістичною ракетою "Іскандер-К", яка прилетіла в під`їзд № 1 житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .
Внаслідок ракетного удару загинула малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 09 червня 2023 року, свідоцтвом про поховання дитини ОСОБА_3 №242 від 12.06.2023 р. виданого КП «ПІДГОРОДНЕ-СЕРВІС» Підгородненської міської ради.
Згідно Лікарського свідоцтва про смерть №4155 від 04.06.2023 року причина смерті Малолітньої ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 : вибухова травма внаслідок ракетного удару АДРЕСА_3 , про що Відділом судово-медичної експертизи трупів та чергових експертів про причину смерті дитини ОСОБА_3 було видано Довідку №4155 від 04.06.2023 року.
22 вересня 2023 року ОСОБА_2 було встановлено 2-у групу інвалідності, причина інвалідності: інвалідність пов`язана з пораненням чи іншими ушкодженнями здоров`я одержаними від вибухово небезпечних предметів, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12ААГ №007722 від 22.09.2023 року.
Міжвідомчою комісією Міністерства у справах ветеранів України (протокол засідання від 13.02.2025 року №2) прийнято рішення установити ОСОБА_2 факт одержання поранення (ушкодження здоров`я) від вибухонебезпечних предметів 03.06.2023 року на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Згідно Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №149/25/269/В від 03.03.2025 року ОСОБА_2 має статус особи з інвалідністю другої групи внаслідок війни.
Квартира АДРЕСА_2 – зруйнована і повністю знищена вщент, все побутове майно знищено, що підтверджено відповідним Актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації №16 від 20 червня 2023 року. Дві квартири постраждалого будинку, зазнали значних пошкоджень і стали не придатні до проживання, що також підтверджується Актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації №15 від 20 червня 2023 року. Перший під`їзд житлового будинку АДРЕСА_1 , був повністю зруйновано і став не придатним для проживання взагалі, що підтверджується Актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації №15 від 20 червня 2023 року.
Факт спільного проживання однією сім`єю, в зруйнованій квартирі АДРЕСА_2 , підтверджується Довідкою про проживання виданою головою правління ОСББ «Світанок-7» Ткачова С.В. від 26.09.2023 р.
Згідно звіту ТОВ «СТС-Інжиніринг» за результатами технічного обстеження пошкодженого внаслідок збройної агресії РФ житлового будинку АДРЕСА_1 від 14.07.2023 р., забороняється подальша експлуатації частини 1-го під`їзду будинку А-2 за адресою: вул. Робоча, 11 в осях 1-2/А-Б (квартири АДРЕСА_4 -№6) і в осях 1-3/Б-В (квартири АДРЕСА_4 -№5).
Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №22023040000000432 від 03.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України. Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Дніпропетровській області Соколова Юрія Володимировича про залучення особи до кримінального провадження як потерпілого від 20 вересня 2023 року, ОСОБА_2 залучено до кримінального провадження №22023040000000432 від 03.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, як потерпілу. Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Дніпропетровській області Соколова Юрія Володимировича про залучення особи до кримінального провадження як потерпілого від 29 червня 2023 року, ОСОБА_1 залучено до кримінального провадження №22023040000000432 від 03.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, як потерпілого. В подальшому вищевказане кримінальне провадження було об`єднане в одне провадження з кримінальним провадженням №42022042030000026 від 24.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України – запис №850, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.04.2024 року (копія додається). Наразі слідство триває.
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпра №202/8005/25 від 21 жовтня 2025 року, встановлено факт загибелі ІНФОРМАЦІЯ_3 дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області внаслідок збройної (військової) агресії Російської Федерації проти України.
Згідно Висновку експерта Відділу комісійних судово-медичних експертиз та експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» №869е/73 складеного 27.03.2024 року, за своїм характером встановлені ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді комбінованої травми відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-б,л,о «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.
Рішенням комісії з обстеження об`єктів, пошкоджених внаслідок збройної агресії Російської Федерації, які розміщені на території Підгородненської міської територіальної громади від 14.09.2023 року за №4 Виконавчого комітету Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, мені, ОСОБА_2 надано компенсацію за знищене нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 у розмірі 868834,30 гривень, шляхом видачі житлового сертифіката ЖС-26.09.2023-69.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод таст.8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.
Згідно ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із ч.2ст.2 ЦК України, учасниками цивільних відносин є, зокрема, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.
Статтею 79 ЗаконуУкраїни «Про міжнародне приватне право» визначено поняття «судовий імунітет», відповідно до якого пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.
Преамбулою Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з росією, що у свою чергу з цієї дати унеможливлює направлення різних запитів та листів до посольства російської федерації в Україні у зв`язку із припиненням його роботи на території України. Верховний Суд встановив підстави для висновку про те, що починаючи з 2014 року відсутня необхідність у направленні до посольства російської федерації в Україні запитів щодо згоди російської федерації бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку з вчиненням російською федерацією збройної агресії проти України та ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави, починаючи з 24 лютого 2022 року таке надсилання неможливе ще й у зв`язку із розірванням дипломатичних відносин України з російською федерацією.
Російська федерація, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії фізичній особі - громадянину України. Названа країна-агресор діяла не у межах свого суверенного права на самооборону, навпаки віроломно порушила усі суверенні права України, діючи на її території, а тому безумовно надалі не користується у такій категорії справ своїм судовим імунітетом.
Відповідно до ч.9 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на російську федерацію як на державу, що здійснює окупацію.
В даному випадку предметом позову є саме відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої фізичній особі, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України; місцем завдання шкоди є територія суверенної держави Україна; передбачається, що шкода завдана агентами російської федерації, які порушили принципи та цілі, закріплені у Статуті ООН, щодо заборони військової агресії, вчиненої стосовно іншої держави - України; вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави - України, що закріплено у Статуті ООН; національне законодавство України виходить із того, що за загальним правилом шкода, завдана в Україні фізичній особі в результаті протиправних дій будь-якої іншої особи (суб`єкта), може бути відшкодована за рішенням суду України (за принципом «генерального делікту).
Згідно п.п. 8, 9 ч. 2 ст.16ЦКУкраїни способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
За приписами частин 1-3статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ст.1166ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 23 вказаного кодексу передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до роз`яснень Пленуму ВСУ, викладеного в Постанові від31березня 1995року №4«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з наступними змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21)).
Також в постанові Верховного Суду від 20 червня 2024 року у справі №216/5657/22 зазначено, в українській судовій практиці не застосовуються певні таблиці для визначення розміру грошової компенсації моральної шкоди. Тому при визначенні грошової компенсації моральної шкоди слід враховувати те, що: дійсно внаслідок військової агресії РФ проти України особа може зазнавати (зазнала) моральної шкоди; законодавець в ст. 23 ЦК України передбачив відкритий перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру грошової компенсації (характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості); розмір грошової компенсації моральної шкоди завданій особі внаслідок військової агресії РФ проти України може відрізнятися, залежно від того, на які обставини завдання моральної шкоди посилається позивач та які обставини враховані судом при визначенні розміру грошової компенсації моральної шкоди; такими обставинами може бути, зокрема: смерть близьких осіб, каліцтво особи чи близьких осіб; місце проживання особи (різняться відчуття осіб, що проживають на території проведення бойових дій чи осіб далеко від цієї території); пошкодження або знищення рухомого майна; права які порушені внаслідок військової агресії РФ проти України тощо.
Позивачі свою моральну шкоду обгрунтовують наступним: з дня загибелі дитини, протягом останніх двох з половиною років, у позивачів порушена нормальна життєдіяльність, душевний та психічний стан з кожним днем все гірше і гірше, вони перебувають у стані постійного стресу, про завдані душевні страждання пов`язані з втратою єдиної доньки неможливо описати словами, дитина ніколи не стане дорослою, більше ніколи не зможуть, фізично обійняти свою дитину та поцілувати. Загибель єдиної доньки завдала позивачам непоправної моральної шкоди, так як смерть єдиної дитини в сім`ї позбавила позивачів сенсу подальшого життя. Своїми діями, відповідач, залишив позивачів назавжди одинокими, без рідної і любимої дитини, з якою вони пов`язували своє спільне подальше сімейне життя, останні роки свого свідомого життя позивачі присвятили вихованню та розвитку дитини з надією, що дитина стане опорою позивачам в старості, що буде кому їх підтримати в старості. Діями відповідача позивачам було заподіяно значну моральну шкоду, яка полягала в самому факті смерті єдиної дитини, яку вони дуже любили, цінували і оберігали до останнього її подиху, і яка, незважаючи на її ранній вік, допомагала триматися позивачам в нелегкий воєнний час в державі, та в усіх труднощах та в повсякденному житті. Такий психоемоційний стан після смерті доньки спостерігається щодня, Через пережиту трагедію, ОСОБА_2 непокоять постійні панічні атаки, неврози, які проявляються тривогою, страхом та нездатністю в повній мірі зосередитись на основних питаннях життя, постійне емоційне виснаження призводить до фізичного болю, психоемоційний стан не стабільний, мозок не витримує, спілкуватися з іншими людьми дається тяжко, на будь-які запитання давати відповідь не хочеться взагалі. Після смерті донечки та після перенесених травм, ОСОБА_2 вимушена постійно приймати ліки та сильні медичні препарати для покращення свого фізичного здоров`я та психо-емоційного здоров`я, та ментального здоров`я. 
ОСОБА_1 допомагав працівникам МНС, голими руками розбирав завали, знайти та деблокувати дружину з під завалів, а потім через 6 годин знайшли і доньку. ОСОБА_1 , був змушений пройти важку процедуру оформлення документів про смерть та захоронення дитини, процедуру захоронення своєї єдиної дитини, наслідки події, що сталася з вини відповідача, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають і будуть вимагати у подальшому значних компенсаторних можливостей задля їх подолання. Я переніс важкий біль втрати єдиної дитини, її загибель несе позивачу тяжі душевні страждання. 
Наведені вище доводи свідчать про заподіяння батькам загиблої дитини, моральної шкоди у зв`язку зі діями відповідача, які полягають в ракетному обстрілі мирного населення та цивільної інфраструктури м. Підгородне, і як наслідок смерті у ранньому віці найближчій їм людини ОСОБА_3 , і така завдана моральна шкода є у вигляді немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, негативні переживання та спогади, тривога, емоційні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов`язків, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, почуття обурення; побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. 
Окрім цього, позивач ОСОБА_2 обгрунтовує моральну шкоду завданою втратою особистого здоров`я тим, що отримані внаслідок ракетного удару травми негативно вплинули на її здоров`я, як психологічне так і фізичне, регулярно відвідує медичних спеціалістів: невролога, психіатра, травматолога, пульманолога. Отримує пенсію, яка є її єдиним доходом. Всі заощадження та отримувану пенсію витрачає на лікування та підтримуючу реабілітацію. Завдана шкода здоров`ю проявляється у постійних фізичних болях, душевних та психічних стражданнях, зумовлених наведеними вище обставинами. Окрім отриманих травм, ушкоджень здоров`ю, пережила безумовно жахливий для неї акт військової агресії із застосуванням зброї масового знищення, що призвело до загибелі доньки та мого травмування і відібрання здоров`я. 
У зв`язку зі знищенням квартири внаслідок ракетного удару позивачам необхідно було шукати нове житло, переїздити до тимчасового місця проживання фактично без речей (тому що все було знищено разом з житлом), унаслідок чого доводилось звикати до нового життєвого рівня та докладати значних зусиль для організації життя сім`ї, та також потребувало фінансових затрат.
Щодо обгрунтування матеріальної шкоди зазначають, що згідно однієї з останніх виписок із медичної карти стаціонарного хворого №6285 ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» від 14.11.2024 року та від 30.05.2025 року, позивачу ОСОБА_2 основний діагноз: Наслідки МВ поєднаної травми (03.06.2023 р): відкрита ЧМТ, забій головного мозку 1 ст, перелом потиличної кістки, акубаротравма, переломи 3-4-5-6-7-8 ребер ліворуч, гемоторакс зліва, закрита травма живота з розривом селезінки, внутрішньочеревна кровотеча, множинні різані уламкові рани обох верхніх та нижніх кінцівок, СПО-04.06.2023 – лапаротомія, ревізія, спленектомія, санація та дренування черевної порожнини, дренування плевральної порожнини: зі стійким цефалічним синдромом, це ребро-астенічний синдром з легкими когнітивними порушеннями, тривожно-депресивний синдром, частковим пошкодженням лівого акроміально-ключичного з`єднання, комбінованою контрактурою лівого плечового суглоба, ПФС ІІ ст. Злукова хвороба І ст. без занепаду харчування, зміцнілі рубці тулуба, верхніх кінцівок, колоїдні рубці. Застаріле ушкодження медіального меніску правого колінного суглоба Stoller II, лівого Stoller ІІІа, ПФС І ст. F07.2 Розлад особистості внаслідок тяжкого ураження головного мозку внаслідок політравми 03.06.2023 р. В подальшому, основний діагноз підтверджено виписками з медичних карт стаціонарного хворого №ЕА6549 від 14.05.2024 року, №2425 від 30.05.2025 року та №5394 від 14.11.2025 року (основний діагноз: Наслідки МВ поєднаної травми (03.06.2023 р): відкрита ЧМТ, забій головного мозку 1 ст, акубаротравма, гемоторакс зліва, СПО-04.06.2023 – лапаротомія, спленектомія. Енцефалопатія ІІ ст., нерізка координаторна недостатність, цефалгічний синдром, легкий змішаний тривожно-депресивний синдром. Остеохондроз, спондилоартроз хребта, випинання мхд С5-С6, спондилолістез С6 І ст., сколіоз, стійка нерізка цервікобрахіалгія зліва). ОСОБА_2 продовжує лікування, що підтверджується Виписками з медичних карт стаціонарного хворого №11050 від 31.07.2023 року, №5874/694 від 26.10.2023 року, №4480 від 15.07.2024 року, №ЕА10940 від 09.08.2024 року та №5676 від 17.10.2025 року, а також Виписками травматологічного відділення №6925 від 04.12.2023 року, з Центру реабілітації фізичної терапії та інклюзивного навчання ім. Святого Праведного Іоанна від 01.09.2023 року, із реабілітаційної карти амбулаторного пацієнта МЦ «Шлях до здоров`я» від 22.04.2024 року.
Вищевикладені факти проходження лікування та реабілітації, підтверджується доданими до позову копіями медичних документів та копіями квитанцій про придбання життєвонеобхідних ліків, квитанції про проходження МРТ, УЗД, квитанції про здачу аналізів, на загальну суму 121421,59 грн.
Матеріальну шкоду завдану діями відповідача, а саме за знищення квартири АДРЕСА_2 обгрунтовують, оздобленням новим ремонтом від 2019-2020 р.р., та знищення всіх особистих речей, знищення золотих прикрас, в тому числі і дитячих, знищення сімейних пам`ятних реліквій, втрати грошових заощаджень, документів, що перебувало в квартирі на момент трагедії.
Суд, вважаючи що дії російської федерації, як відповідача, у вигляді збройної агресії дійсно спричинили матеріальну та моральну шкоду позивачам, як мешканцям міста м. Підгородне, а відтак, така шкода має бути стягнута у судовому порядку.
Обґрунтовуючи розмір завданої шкоди, позивачі посилаються на втрату майна, внаслідок ракетного удару в багатоквартирний житловий будинок у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області.
Стороною позивачів надано суду докази, які відповідають критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості та підтверджують належність позивачам майна, які останні втратили у м. Підгородне у зв`язку з збройною агресією рф та загальну вартість понесених втрат.
Відтак, суд частково погоджується із вимогою позивача щодо спричинення їм матеріальної шкоди у заявленому ними розмірі саме через втрату майна в розмірі 868834,30 грн, та вважає їх такими що підлягають задоволенню, оскільки вищезазначена сума є компенсацією, виплаченою позивачам згідно рішення комісії з обстеження об`єктів, пошкоджених внаслідок збройної агресії російської федерації, які розміщені на території Підгородненської міської територіальної громади від 14.09.2023 року та суд бере її до уваги за основу. В іншій частині суд вважає недоведеними та такими, що не підтверджується належними доказами.
Окрім цього, матеріалами справи підтверджується понесення ОСОБА_2 матеріальних збитків на лікування та відновлення здоров`я завданої внаслідок збройної агресії російської федерації у розмірі 121421,59 грн
Крім того, суд вважає, що сама по собі збройна агресія російської федерації, наслідком якої є, у тому числі, ракетні обстріли на території міста проживання позивачів, обставина вимушеної зміни місця проживання, втрата майна, та загибеллю єдиної малолітньої доньки, безумовно спричинило таким особам тяжку моральну шкоду.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.
Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею). Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц міститься висновок про те, що «[…] визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення».
В даному випадку, визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивачів, істотність вимушених змін у їх житті, наслідки, що наступили, та їх невідворотність.
Отже, враховуючи характер та обсяг завданих позивачам моральних страждань, істотних порушень їх конституційних прав, умисного характеру дій російської федерації, невідворотність втраченого життя єдиної доньки, втрату здоров`я ОСОБА_2 , суд вважає достатнім та справедливим розмір компенсації за заподіяну моральну шкоду у зв`язку зі смертю дитини на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 12000000,00 грн, моральну шкоду у зв`язку із втратою ОСОБА_2 здоров`я у розмірі 2000000,00 грн, моральної шкоди у зв`язку із втратою житла у розмірі 500000,00 грн, матеріальної шкоди у зв`язку із витратами на лікування ОСОБА_2 у розмірі 121421,59 грн та у відшкодування матеріальної шкоди у рахунок завданих збитків по знищенню житла у розмірі 868834,30 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно з п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.
При зверненні до суду з позовом позивачем не сплачено судовий збір, у зві`язку зі звільненням від його сплати в силу приписів п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, судовий збір за вимогу про стягнення матеріальної шкоди складає 14902.56 грн.
Відповідно до вимог підпункту 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди складає 390000 грн. (26000000 * 1,5%).
Таким чином, враховуючи, що позивачі звільнені від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави в розмірі 404902,56 гривень.
На підставі викладеного та керуючись Конституцією України,ст.23,1167ЦК України,ст.ст.12,13,89,141,259,263-265ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок збройної агресії - задовольнити частково.
Стягнути з російської федерації в особі Міністерства юстиції російської федерації (м. москва, вул. житня, 14, 1) у відшкодування моральної шкоди завданої загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_4 малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в сумі 12 000 000 грн, яка офіційним курсом Національного банку України станом на дату звернення до суду з позовом еквівалентно 235977,53 Євро.
Стягнути з російської федерації в особі Міністерства юстиції російської федерації (м. москва, вул. житня, 14, 1) у відшкодування моральної шкоди, завданої втратою особистого здоров`я, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 . РНОКПП НОМЕР_5 ) в сумі 12 000 000 грн, яка офіційним курсом Національного банку України станом на дату звернення до суду з позовом еквівалентно 235977,53 Євро.
Стягнути з російської федерації в особі Міністерства юстиції російської федерації (м. москва, вул. житня, 14, 1) у відшкодування моральної шкоди завданої втратою особистого здоров`я та завдання каліцтва, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 . РНОКПП НОМЕР_5 ) в сумі 2 000 000 грн, яка офіційним курсом Національного банку України станом на дату звернення до суду з позовом еквівалентно 39329,59 Євро.
Стягнути з російської федерації в особі Міністерства юстиції російської федерації (м. москва, вул. житня, 14, 1) у відшкодування матеріальної витрат на лікування та відновлення здоров`я після політравми завданої, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 . РНОКПП НОМЕР_5 ) в сумі 121421,59 грн.
Стягнути з російської федерації в особі Міністерства юстиції російської федерації (м. москва, вул. житня, 14, 1) у відшкодування моральної шкоди завданої втратою єдиного житла, особистих речей, золотих прикрас, сімейних пам`ятних реліквій, грошових заощаджень, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 . РНОКПП НОМЕР_5 ) в сумі 500 000 грн, яка офіційним курсом Національного банку України станом на дату звернення до суду з позовом еквівалентно 9832,40 Євро.
Стягнути з російської федерації в особі Міністерства юстиції російської федерації (м. москва, вул. житня, 14, 1) у відшкодування матеріальної шкоди завданої знищенням квартири, особистих речей, золотих прикрас, сімейних пам`ятних реліквій, грошових заощаджень, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 . РНОКПП НОМЕР_5 ) в сумі 868834,30 грн.
В іншій частині вимог відмовити.
Стягнути з російської федерації в особі Міністерства юстиції російської федерації (м. москва, вул. житня, 14, 1) на користь держави судовий збір у розмірі 404902,56 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 25.06.2026 року.

Суддя      І.Я. Дребот