Справа № 466/2460/26
Провадження № 2/466/2407/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого-судді Зими І. Є.
секретарі Васинчик М.О.
з участю представника позивача ОСОБА_1 
позивача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні , в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Львівської міської ради, треті особи: Друга Львівська державна нотаріальна контора , Гаражний кооператив «Конвейєр» про визнання права власності на спадкове майно,
в с т а н о в и в:
25.03.2026 ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою , в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на гаражний бокс № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Конвейєр», що знаходиться на АДРЕСА_1 . Вимоги позову мотивовано тим, що він є сином померлого ОСОБА_4 . Після смерті батька відкрилася спадщина на його майно, а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,0689 га, місце розташування якої: Львівська область, Яворівський район, Івано-Франківська селищна рада, кадастровий номер земельної ділянки: 4625883600:04:000:1742, цільове призначення 01.05 Для індивідуального садівництва та гараж № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Конвейєр», що знаходиться на АДРЕСА_1 . Для прийняття спадщини позивач звернувся до Другої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області з заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа №52/2022. Другою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області 24.06.2024 року , за вих.№494/02-14., зроблено скерування до Гаражного кооперативу «Конвейєр», про надання інформації щодо нерухомого майна та проведення реєстрації права власності на спадкове майно у вигляді гаражу 449, але офіційної відповіді до наступного часу не надійшло. 08.09.2025 р., за вих.№977/02-14 Другою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області зроблено запит до ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про надання інформації щодо нерухомого майна, а саме гаражу № НОМЕР_1 , у гаражному кооперативі «Конвейєр», розташований за адресою: Львівська область,місто Львів, вулиця Шевченка, 367, але офіційної відповіді від відповідних компетентних органів України, не надано. У зв`язку з цим, 23.12.2025 року, у відповідь на заяву про прийняття спадщини за законом №138 від 29 березня 2022 року, після смерті ОСОБА_4 , позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме: на гараж (бокс) № НОМЕР_1 , який знаходиться на АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. Відтак позивач змушений звернутися до суду. Після повторного звернення позивача до гаражного кооперативу «Конвейєр», він отримав довідку про те, що батько позивача , ОСОБА_4 , був членом гаражного кооперативу «Конвейєр» , що розташованого на вул. Шевченка, 367 у м.Львові і йому належить гаражний бокс № НОМЕР_1 . Заборгованість зі сплати членських та пайових внесків, а також зі сплати земельного податку відсутня. Даний гаражний бокс збудовано у 1988 році. На замовлення позивача 25 травня 2026 року Львівським обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» видано технічний паспорт на даний гараж.
Ухвалою суду від 26.03.2026 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. З метою виконання вимог ч. 1 ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі.
Ухвалою суду від 23.04.2026 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог гаражний кооператив «Конвейєр» (м.Львів, вул.Шевченка, 367).
Ухвалою суду від 01.06.2026 закрито підготовче провадження по даній справі та справу призначено до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат Дуліч-Рибій Ю.В. позовні вимоги підтримали з підстав, аналогічних викладеним у фабулі позовної заяви. Просили задовольнити позов повністю.
Відповідач по справі ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про те, що позов брата визнає, просить його задовольнити та слухати справу без його участі.
Представник відповідача, Львівської міської ради, подала клопотання про проведення розгляду справи в її відсутності. В задоволенні позову просила відмовити. 
Представник гаражного кооперативу «Конвейєр» в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про те, що позов не заперечує, просить його задовольнити та слухати справу без його участі.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який був батьком ОСОБА_2 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .
Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №68746933 від 29.03.2022 року, Другою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 .
03.06.2023 року Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкова справа №7/2019, зареєстровано в реєстрі за №1-140 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 .
24.06.2023 року Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкова справа №52/2022, зареєстровано в реєстрі за №1-162 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2744138846060).
09.09.2025 року Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкова справа №52/2022, зареєстровано в реєстрі за №1-57, яка складається з земельної ділянки площею 0,0689 га, у тому числі земельними угіддями, гектарів: багаторічні насадження — 0,0689, місце розташування якої: ТГ Івано-Франківська, Львівська область, Яворівський район, кадастровий номер земельної ділянки: 4625883600:04:000:1742, цільове призначення 01.05 для індивідуального садівництва.
У відповідь на заяву про прийняття спадщини за законом №138 від 29 березня 2022 року, після смерті ОСОБА_4 , Позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме: гараж (бокс) № НОМЕР_1 , який знаходиться на АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно.
В матеріалах справи наявні звернення Другої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області до Гаражного кооперативу «Конвейєр», про надання інформації щодо нерухомого майна та проведення реєстрації права власності на спадкове майно у вигляді гаражу 449, та звернення до ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про надання інформації щодо нерухомого майна, а саме гараж № НОМЕР_1 , гаражний кооператив «Конвейєр», розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гаражний кооператив «Конвейєр», однак письмової відповіді від ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» нотаріус так і не отримала.
Після повторного звернення Позивача до гаражного кооперативу «Конвейєр», він отримав довідку про те, що батько позивача, ОСОБА_4 , був членом гаражного кооперативу «Конвейєр», розташованого на вул.Шевченка, 367 у м.Львові і йому належить гаражний бокс № НОМЕР_1 . Заборгованість зі сплати членських та пайових внесків, а також зі сплати земельного податку відсутня. Даний гаражний бокс збудовано у 1988 році. 
На замовлення Позивача 25 травня 2026 року Львівським обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» видано технічний паспорт на даний гараж.
При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватися належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову (постанова Верховного Суду від 12 лютого 2018 року у справі № 2/0624/776/2012). При вирішенні спору суд ураховує ці висновки Верховного Суду з урахуванням особливостей, що стосуються правового регулювання набуття права власності на майно.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Ефективним способом захисту прав спадкоємця, що прийняв спадщину, може бути визнання права власності на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів на нього (постанови Верховного Суду ввід 11 лютого 2025 року в справі № 751/2484/22, постанова від 04 червня 2025 року у справі № 760/19793/17 (пункт 74)).
Ефективним способом захисту прав спадкоємця, який вважає себе таким, що прийняв спадщину, є вимога до інших спадкоємців (в разі їх відсутності, усунення їх від спадкування чи неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття до відповідної територіальної громади за місцем відкриття спадщини (постанова Верховного Суду від 16 березня 2023 року у справі № 129/2399/19).
Щодо набуття спадкодавцем права власності на гараж Суд ураховує, що 15 квітня 1991 року постановою Верховної Ради УРСР "Про введення в дію Закону Української РСР "Про власність" від 26 березня 1991 року N 885-XII введено в дію Закон УРСР "Про власність", у пунктах 1, 3 якого зазначено, що Закон УРСР "Про власність" застосовується до правовідносин, які виникли після введення в дію Закону, тобто з 15 квітня 1991 року. Щодо правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, Закон УРСР "Про власність" застосовується до тих прав і обов`язків, що виникнуть після введення в дію Закону. Положення статті 15 зазначеного Закону застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року.
Статтею 15 Закону УРСР "Про власність" було передбачено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.
У пункті 8 постанови Пленум Верховного Суду України № 5 від 28.06.1991 року "Про практику розгляду судами цивільних справ пов`язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів" роз`яснив, що у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває права власності на це майно і в праві розпоряджатися ним на свій розсуд.
У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 5 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.
Таким чином, необхідною умовою набуття права власності на гараж станом на час виникнення спірних правовідносин була повна сплата пайових внесків членом гаражного кооперативу (постанова Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 534/1206/16-ц)).
Якщо за життя особа повністю внесла пайовий внесок за гараж та став його власником з моменту вступу в силу Закону України "Про власність", який не зобов`язував власників нерухомого майна проводити його державну реєстрацію, то спірний гаражний бокс є частиною спадкової маси, право на спадкування якого виникло після його смерті. Висновок, що за відсутності реєстрації спірного гаражного боксу за спадкодавцем вказане майно не увійшло до спадкової маси, є помилковим (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 644/3686/16-ц).
В даній справі відповідно до встановлених судом обставин спадкодавець був членом гаражного кооперативу «Конвейєр» розташованого на АДРЕСА_1 і йому належав гаражний бокс № НОМЕР_1 та не мав заборгованості зі сплати членських внесків та із сплати земельного податку. У 1988 році йому було видано ордер на гаражний бокс, що підтверджує факт належного членства у кооперативі та виникнення права власності відповідно до статті 15 Закону УРСР "Про власність", чинного на той час.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Міністерстві Юстиції України від 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.
З огляду на викладене Позивач довів факт належного набуття спадкодавцем права власності на гаражний бокс. Відсутність державної реєстрації права власності на гараж не може бути перешкодою для спадкування майна. Тому з метою належного захисту його спадкових прав та забезпечення можливості подальшої реєстрації права власності на гаражний бокс позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини перша та друга статті 141 ЦПК України).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя 141 ЦПК України).
Позивач просив не стягувати судові витрати з відповідачів у справі.
Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 263-265, 268 ЦПК України, суд, 
ухвалив:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Друга Львівська державна нотаріальна контора Львівської області, Гаражний кооператив «Конвейєр» про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 в Гаражному кооперативі «Конвейєр», який знаходиться на вулиці Шевченка, 367 у місті Львові
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на позивача.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони у справі : 
Позивач : ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 ;
Відповідач : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 ;
Відповідач : Львівська міська рада, м. Львів пл. Ринок, 1; ЄДРПОУ 04055896 ;
Третя особа : Друга Львівська державна нотаріальна контора Львівської області ; м. Львів вул.С. Бандери, 3, ЄДРПОУ 02899387 ; 
Третя особа : Гаражний кооператив «Конвейєр», м. Львів вул. Шевченка, 367 ; ЄДРПОУ 20858096.
  Суддя	  	 І.  Є.  Зима