____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/14482/26
Провадження № 2/947/3773/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2026 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси в складі: 
головуючого судді Мальованого В.О. 
за участю секретаря Кочіашвілі А.Д., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Свеа Фінанс» в особі представника звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №1988587 від 29.12.2024 року в сумі 19320,00 грн., за кредитним договором №5211865 від 29.12.2024 в сумі 7247,00 грн., а також понесені судові витрати: зі сплати судового збору в сумі 2662, 40 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено.
29.12.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1988587, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 4000,00 гривень на умовах строковості , зворотності , платності, строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитним коштами в розірі 1% в день .
Відповідно до Договору факторингу 30.06.2025 № 01.02-18/25 ТОВ «Селфі Кредит» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Свеа Фінанс».
Відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальній сумі 19320,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 4000,00 грн., заборгованості за відсотками 7320,00 грн., 8000,00 грн. – пеня.
Крім того , 29.12.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №5211865, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 2000,00 гривень на умовах строковості , зворотності , платності, строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитним коштами в розірі 0,95% в день .
Відповідно до Договору факторингу 29.07.2025 № 01.02-27/25 ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Свеа Фінанс».
Відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальній сумі 7247,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 2000,00 грн., заборгованості за відсотками 4047,00 грн., 1000,00 грн. – пеня, 200.00 грн. – комісія.
У зв`язку з вищезазначеним, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою суду від 24.04.2026 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін. 
У відповідності до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.
Відзиву від відповідача до суду не надходило.
Представник позивачав позовній заяві происв розглядати справу в порядку спрощеного провадження за відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач відзиву на позов не подав . Будь яких заяв чи клопотань від нього на адресу суду не надходило . 
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст. 638, 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК). Судом встановлено, що 29.12.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №1988587, відповідно до якого Кредитор надав, а відповідач отримав в кредит грошові кошти у розмірі 4000,00грн., строком на 360 днів , за процентною ставкою 1 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування. Грошові кошти перераховано на банківську картку споживача № НОМЕР_1 , щообумовлено сторонами в договорі. Відповідач, підписавши вказаний договір за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора С579, прийняв на себе зобов`язання за вказаним договором, зокрема, здійснювати погашення кредиту обов`язковими щомісячними платежами. Первісний кредитор ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в загальному розмірі 4000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» від 01.07.2025.      Відповідно до Договору факторингу від 30.06.2025 № 01.02-18/25 ТОВ «Селфі Кредит» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Свеа Фінанс».
Згідно розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в сумі 19320,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 4000,00 грн., заборгованості за відсотками 7320,00 грн., пеня 8000,00 грн.
29.12.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №5211865, відповідно до якого Кредитор надав, а відповідач отримав в кредит грошові кошти у розмірі 2000,00грн., строком на 360 днів , за процентною ставкою 0,95 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування. Грошові кошти перераховано на банківську картку споживача № НОМЕР_1 , щообумовлено сторонами в договорі. Відповідач, підписавши вказаний договір за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора 91473, прийняв на себе зобов`язання за вказаним договором, зокрема, здійснювати погашення кредиту обов`язковими щомісячними платежами. Первісний кредитор ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в загальному розмірі 4000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» від 01.07.2025.      Відповідно до Договору факторингу від 29.07.2025 № 01.02-27/25 ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Свеа Фінанс».
Згідно розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в сумі 7247,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 2000,00 грн., заборгованості за відсотками 4047,00 грн., пеня 1000,00 грн., комісія 200,00 грн. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір, також ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір. При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач порушив умови укладеного кредитного договору №1988587 та кредитного договору №5211865, оскільки належним чином не виконував свого зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має права вимагати в судовому порядку. Розмір заборгованості за кредитним договором №1988587 та №5211865 підтверджується відповідними розрахунками, наданим позивачем, який суд вважає повним, чітким, об`єктивним, він узгоджується з умовами кредитного договору, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при ухваленні цього рішення. Крім того суд враховує, що відбулась заміна кредитора, до позивача перейшли права ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Лінеура Україна» і позивач має право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором. 
При цьому, суд вважає, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не подав і жодним чином позовні вимоги не спростував. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити частково. В частині стягнення заборгованіості за тілом кредиту за кредитним договором №1988587 в сумі 4000,00 грн. та відсотками за користування кредитними коштами в сумі 7320,00 грн., а також в частині стягнення заборгованіості за тілом кредиту за кредитним договором №5211865 в сумі 2000,00 грн. та відсотками за користування кредитними коштами в сумі 4047,00 грн., комісії в сумі 200,00 грн. позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Стосовно вимог позивача щодо стягнення заборгованості за пенею за кредитним договором №1988587 в сумі 8000,00 гривень та заборгованості за пенею за кредитним договором №5211865 в сумі 1000,00 гривень, суд зазначає наступне.    Неустойкою (штрафом, пенею), за статтею 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України).          Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.        Суд наголошує, що неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013. Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.       Крім цього, таку функцію, як сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки, неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер (постанова Верховного Суду від 02.11.2022 у справі № 910/14591/21).         Положеннями статті 3 ЦК України регламентовано загальні засади цивільного законодавства, якими, згідно з пунктами 3, 6 частини першої цієї статті ЦК України, є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.    Добросовісність є не тільки однією з основоположних засад цивільного законодавства, а також імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість.       Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20.        Отже, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності, добросовісності та справедливості.       Нарахований розмір неустойки в сумі 8000,00 грн. , що в двічі перевищує суму наданого кредиту за кредитним договором №1988587 не відповідає принципу розумності, добросовісності та справедливості, а тому має бути зменшеним, як і розмір пені за кредитним договором № 5211865 .        При вирішенні питання про зменшення пені суд бере до уваги співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені. Такий підхід є усталеним в судовій практиці (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 та Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 920/1013/18, від 26.03.2020 у справі № 904/2847/19).          При цьому вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18).    Зважаючи на викладене суд вважає необхідним стягнути розмір пені за невиконання умов договору в сумі 500,00 грн. за кожним договором.  Відповідно ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково на 69,88 % з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1860,48 грн. судового збору (2662,40 х 69,88% / 100% = 1860,48 грн.). Керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16 525, 526, 530, 627, 629, 1048, 1049, 1054, 1056-1, ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», (ЄДРПОУ 37616221, місце знаходження: 0470 м.Київ вул.Іллінська 8), заборгованість за кредитним договором №1988587 від 29.12.2024 в розмірі 11820 ( одинадцять тисяч вісімсот двадцять) гривень 00 копійок, яка складається з: - заборгованості за сумою кредиту 4000,00 грн., - заборгованості за відсотками 7320,00 грн., - пеня 500,00 грн. Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», (ЄДРПОУ 37616221, місце знаходження: 0470 м.Київ вул.Іллінська 8), заборгованість за кредитним договором №5211865 від 29.12.2024 в розмірі 6747 (шість тисяч сімсот сорок сім) гривень 00 копійок, яка складається з: - заборгованості за сумою кредиту 2000,00 грн., - заборгованості за відсотками 4047,00 грн., - пеня 500,00 грн., - комісія 200,00 грн. Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», (ЄДРПОУ 37616221, місце знаходження: 0470 м.Київ вул.Іллінська 8) в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1860 ( одна тисяча вісімсот шістдесят) гривень 48 копійок, В задоволенні решти позовних вимог відвомити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 15.07.2026 року.
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», (ЄДРПОУ 37616221, місце знаходження: 0470 м.Київ вул.Іллінська 8 . 
Відповідач – ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя В. О. Мальований