номер провадження справи 7/27/26 

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2026 Справа № 908/586/26
м.Запоріжжя Запорізької області 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Лєскіної Ірини Євгенівни, за участі секретаря судового засідання Даниленко Віти Сергіївни розглянув у порядку загального позовного провадження справу № 908/586/26
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗАХИСТ-ТЕХНО К” (69005, м.Запоріжжя, 40-річчя Перемоги, буд. 57А, кв. 119, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 04860128) 
до відповідача: Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 24584661) в особі філії «Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (71503, м. Енергодар, Запорізька область, вул. Промислова буд. 133, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 19355964) 
про стягнення 5 369 141,54 грн, 

за участю представників учасників справи
від позивача: Степанов Д. В. (в залі суду) - директор, витяг з ЄДР
від відповідача: Погосян С. Г. (в режимі відеконференції) - самопредставництво, витяг з ЄДР

Процесуальні дії у справі.
До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (документ сформований в системі “Електронний суд” 06.03.2026, зареєстрований в канцелярії Господарського суду Запорізької області вх. № 735/08-07/26 09.03.2026) Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗАХИСТ-ТЕХНО К” до Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі філії «Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” про стягнення 5 369 141,54 грн, що складається із: 3 170 529,99 грн основної суми заборгованості за договором №22208-2020/20 121-01-20-09709 від 09.09.2020 року; 380 724,51 грн 3% річних; 1 817 887,04 грн інфляційних нарахувань. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 09.03.2026 судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/586/26 та визначено до розгляду судді Лєскіній І.Є.
Ухвалою суду від 20.10.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/586/26, яке суд ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.04.2026 о/об 11 год. 00 хв.

У системі “Електронний суд” 18.03.2026 сформовано заяву про участь представника відповідача в режимі відеоконференції.
Заява від 18.03.2026 судом задоволена, про що винесено відповідну ухвалу суду.
У системі “Електронний суд” відповідачем 25.03.2026 сформовано відзив (зареєстрований в канцелярії суду за вх. № 6693/08-08/26 від 25.03.2026) на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог. 
Позивачем 06.04.2026 в системі “Електронний суд” сформовано відповідь на відзив (зареєстрована в канцелярії суду за вх. № 7630/08-08/26 від 07.04.2026), в якій просить суд взяти до уваги викладені у відповіді на відзив обставини та задовольнити позовні вимоги повністю.
У судовому засіданні 09.04.2026 приймали участь представники обох сторін.
Представник відповідача повідомила про ознайомлення з відповіддю на відзив. Просила відкласти підготовче засідання для підготовки заперечень, строк для подання яких, встановлений судом, на дату проведення підготовчого засідання не сплинув.
Представник позивача не заперечив проти заявленого клопотання.
Ухвалою суду від 09.04.2026 відкладено підготовче засідання на 27.04.2026 об 11 год. 30 хв.
У системі “Електронний суд” відповідачем 15.04.2026 сформовано заперечення на відповідь на відзив (зареєстровані в канцелярії суду за вх. № 8373/08-08/26 від 15.04.2026). Представник відповідача просить суд прийняти заперечення та врахувати їх під час розгляду справи. 
У судовому засіданні 27.04.2026 приймали участь представники обох сторін. 
Під час підготовчого засідання судом розглянуті питання, передбачені частиною 2 ст. 182 ГПК України.
Судом у підготовчому засіданні 27.04.2026 з`ясовано у представників сторін, чи про всі обставини повідомлено суд, чи всі докази подані, чи можливо закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті.
Представники сторін повідомили суд, що ними повідомлено про всі обставини, всі докази надані, та не заперечили проти призначення справи до судового розгляду по суті.
За таких обставин суд ухвалив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів, закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 27.05.2026 о 12 год. 00 хв.
У судовому засіданні 27.05.2026 приймали участь представники обох сторін. 
Зважаючи на обсяг доказів, що підлягають дослідженню, суд оголосив протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 24.06.2026 о 10 год.30хв. Суд у судовому засіданні повідомив сторін про дату, час та місце проведення наступного судового засідання під звукозапис та розписку.
У судовому засіданні 24.06.2026 приймали участь представники обох сторін. 
Суд закінчив з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами, провів судові дебати, на підставі ст. 219 ГПК України оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення та повідомив про відкладення його проголошення до 06.07.2026 о 15 год. 15 хв. 
Суд 06.07.2026 проголосив вступну та резолютивну частини рішення. 

Стислий виклад позицій учасників страви.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю “ЗАХИСТ-ТЕХНО К” звернувся до Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі філії «Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” з позовною заявою про стягнення 5 369 141,54 грн, що складається із: 3 170 529,99 грн основної суми заборгованості за договором №22208-2020/20 121-01-20-09709 від 09.09.2020 року; 380 724,51 грн 3% річних; 1 817 887,04 грн інфляційних нарахувань. 
Як підставу для звернення з позовом позивач вказує на те, що відповідачем порушено умови договору №22208-2020/20-121-01-20-09709 від 09.09.2020 на виконання робіт (далі - Договір) в частині оплати за виконані роботи. Викладені у позовній заяві обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. 
Позов обґрунтовано ст.ст. 655-658, 692 ЦК України.
Використовуючи надане процесуальним законом право, відповідач надав відзив, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову. 
В обґрунтування позиції посилається на те, що договір не містить умови про оплату Замовником вартості робіт в розмірі відшкодування витрат на відрядження в строк протягом 120-ти календарних днів з дати підписання довідки (форми КБ-3), або будь-який інший строк. Отже, включення Позивачем зобов`язання з оплати Замовником частини відшкодування фактичних витрат на відрядження працівників Підрядника до загального строку (120 днів) є необґрунтованим. Так, підставою для здійснення оплати частини вартості робіт у розмірі відшкодування фактичних витрат на відрядження є наданий Підрядником розрахунок. 
Водночас, як вбачається з п. 2.7 Договору, строк виконання грошового зобов`язання з оплати частини вартості робіт в розмірі відшкодування витрат на відрядження умовами договору не встановлений. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов`язок у 7-денний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України). Обов`язок негайного виконання не випливає із спірного договору та актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України). 
Оскільки вимога про сплату частини вартості робіт у розмірі відшкодування витрат на відрядження від Позивача не надходила, строк оплати цієї частини вартості робіт не настав. Таким чином, здійснення Відповідачем оплати витрат на відрядження є правом, а не обов`язком ВП ЗАЕС.
Щодо невиконання зобов`язання в частині виконання робіт в один етап за Договором та оплати основного боргу відповідач вказує на те, що оплата виконаних робіт Замовником проводиться на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3), оформленої у встановленому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, протягом 120 днів з дати підписання довідки Замовником (п. 2.4 Договору). 
Пунктом 2.5 Договору встановлено, що Підрядник зобов`язаний протягом 30 днів з дати оформлення технічного акту виконаних робіт в об`ємі проектно-кошторисної документації, надати Замовнику остаточний акт виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2-в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3).
Підрядником роботи за Договором на загальну суму 25 945 872,20 грн, виконання яких передбачено в один етап, в повному обсязі не виконані. Таким чином, звернення Позивача до суду з позовом про стягнення вартості частини оплати виконаних робіт є передчасним.
Також зазначає про призупинення виконання сторонами зобов`язань за договором.
Сторонами до Договору № 22208-2020/20-121-01-20-097099 від 09.09.2020 було укладено 8 додаткових угод, якими змінювалися строки виконання робіт, термін дії Договору та виконання зобов`язань. Останньою Додатковою угодою № 8 від 10.01.2024 до Договору сторони вирішили: за Договором № 22208-2020/20-121 призупинити виконання зобов`язань 01-20-097099 від 09.09.2020 (п. 1.1). Угода набирає чинності з моменту підписання обома сторонами, і є невід`ємною частиною Договору № 22208-2020/20-121-01-20-097099 від 09.09.2020. 
Отже, відповідач вважає, що уклавши додаткову угоду, сторони призупинили виконання зобов`язань в частині виконання робіт і в частині оплати, оскільки договір – де правочин двосторонній і сторони за договором мають рівні права і обов`язки.
Відповідач також заперечив проти нарахування та стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Посилається на умови договору та додаткової угоди про призупинення виконання зобов`язань за договором, нарахування 3 % річних та інфляційних втрат вважає безпідставним.
А також просить суд застосувати до вимог, зазначених в позові, строки позовної давності, передбачені діючим законодавством.

Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують. 
Між Відокремленим підрозділом «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Акціонерне товариство «НАЕК «Енергоатом» філія ВП «Запорізька АЕС» (далі - замовник, Відповідач)) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАХИСТ-ТЕХНО К» (далі – виконавець, підрядник, позивач, ТОВ «Захист-Техно К») було укладено Договір №22208-2020/20-121-01-20-09709 від 09.09.2020 на виконання робіт (далі - Договір). 
Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 року №1420, на підставі Закону України «Про акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від 06.02.2023 року №2896-ІХ, утворено Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", 100 відсотків акцій якого належать державі, шляхом перетворення Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (код згідно з ЄДРПОУ 24584661). 
Датою державної реєстрації Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" є 11.01.2024, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 
Таким чином, правонаступником майна, всіх прав та обов`язків ДП "НАЕК "Енергоатом", а також відповідачем у даній справі є Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція». 
Відповідно до п. 1.1 Договору, замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати роботи: «Технічне переоснащення. ВП ЗАЕС, м. Енергодар, Промислова, 133. Енергоблок 5. Реакторне відділення. Етажерка електротехнічних пристроїв. Впровадження в приміщеннях, що містять електричне та електронне устаткування, автоматичного газового пожежогасіння. Будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи». 
Вимоги щодо якості, виду та результатів робіт за цим договором зазначені у Технічній специфікації до предмета закупівлі (додаток №2 до договору), що є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 Договору). 
Відповідно до п.2.1 Договору вартість робіт за Договором складає 21 623 695,00 грн. (двадцять один мільйон шістсот двадцять три тисячі шістсот дев`яносто п`ять гривень 00 коп.) у т. ч. ПДВ 4 324 739,00 грн., разом 25 948 434,00 грн. (двадцять п`ять мільйонів дев`ятсот сорок вісім тисяч чотириста тридцять чотири гривні 00 коп). 
Розрахунок вартості робіт зазначено в додатку №1 «Договірна ціна» до цього договору. 
Відповідно до п. 2.3 Договору, замовник має право зменшити обсяг закупівлі робіт, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника. 
Пунктом 1 Додаткової угоди від 23.11.2020 сторони погодились, що строк виконання робіт: серпень 2020 року - 15 грудня 2020 року. 
Відповідно Додаткової угоди №2 від 14.12.2020, сторони погодились призупинити виконання робіт за Договором. Після вирішення питання фінансування робіт за Договором на 2021 рік продовжити виконання робіт з оформленням відповідної додаткової угоди про визначення строку виконання робіт. 
Строк дії договору встановлено до 30.03.2022. 
Додатковою угодою №3 від 21.05.2021, на виконання Додаткової угоди №2 до Договору, у зв`язку з наявністю фінансування заходу на 2021 рік, сторони визначили строк виконання робіт за договором: серпень 2020 року - вересень 2021 року. 
Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №4 від 29.06.2021 до Договору, сторони домовились викласти п. 2.1. Договору у наступній редакції: Вартість робіт згідно з цим договором складає 21 621 361,00 грн. (двадцять один мільйон шістсот двадцять одна тисяча триста шістдесят одна грн. 00 коп.) у т. ч. ПДВ 4 324 272,20 грн., разом 25 945 633,20 грн. (двадцять п`ять мільйонів дев`ятсот сорок п`ять тисяч шістсот тридцять три грн. 00 коп). 
Додатковою угодою №5 від 30.08.2021 сторони погодили строк виконання робіт: серпень 2020 року – 15 грудня 2021 року. 
Додатковою угодою №7 від 22.12.2021 сторони погодили строк виконання робіт: серпень 2020 року – 15 грудня 2023 року. Строк дії договору встановлено до 30.04.2024. 
Відповідно до Додаткової угоди №8 від 10.01.2024 (з протоколом розбіжностей), сторони погодились призупинити виконання робіт за Договором. Строк дії договору встановлено до 31.12.2024, а в частині розрахунків за виконанні роботи, до повного розрахунку. Після закінчення воєнного стану та вирішення питання щодо фінансування за Договором №22208-2020/20-121-01-20-09709 від 09.09.2020 (або у разі прийняття рішення про фінансування та виконання робіт до закінчення воєнного стану – за редакцію підрядника), сторони повертаються до виконання зобов`язань за Договором шляхом укладення відповідної додаткової угоди із визначенням строків виконання робіт. 
Згідно з п 2.4 Договору оплата виконаних робіт Замовником проводиться на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт (ф.КБ-3), оформленої у встановленому порядку, шляхом перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, протягом 120 днів з дати підписання довідки Замовником. 
На виконання взятих за Договором зобов`язань, ТОВ «ЗАХИСТ-ТЕХНО К» надано ВП «Запорізька АЕС`ДП «НАЕК «Енергоатом» послуги з будівельних робіт в наступних обсягах, що підтверджується документами: 
-Акти, №6/05, №18/05 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2021 року. Довідка (форма КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2021 року на суму 1 039 030,80 грн;
- Акт №26/06 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2021 року. Довідка (форма КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №233 за червень 2021 р. на суму 140 426,40 грн;
- Акт №59/09 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2021 року. Довідка (форма КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2021 р. на суму 2 195 236,80 грн;
-Акти №52/08, №53/08, №54/08, №55/08, №56/08, №57/08, №58/08 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2021 року. Довідка (форма КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №343 за вересень 2021 р. на суму 2 236 684,80 грн; 
-Акт №70/10 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2021 року. Довідка (форма КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №475 за жовтень 2021 р. на суму 2 105 427,60 грн;
- Акти №84/12, №85/12, №86/12, №87/12, №88/12, №89/12, №90/12 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року. Довідка (форма КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №584 за грудень 2021 р. на суму 575 422,04 грн. 
Матеріали справи свідчать, що сторонами підписані довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати:
Довідка (форма КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2021 року на суму 1 039 030,80 грн. підписана сторонами– 31.05.2021 року;
Довідка (форма КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №233 за червень 2021 р. на суму 140 426,40 грн. підписана сторонами - 30.06.2021.; 
Довідка (форма КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2021 р. на суму 2 195 236,80 грн. підписана сторонами 30.09.2021; 
Довідка (форма КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №343 за вересень 2021 р. на суму 2 236 684,80 грн. підписана сторонами - 14.09.2021. 
Довідка (форма КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №475 за жовтень 2021 р. на суму 2 105 427,60 грн. підписана сторонами - 29.10.2021. 
Довідка (форма КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №584 за грудень 2021 р. на суму 575 422,04 грн. підписана сторонами - 15.12.2021. 
Отже, загальна вартість виконаних робіт за Договором становить 8 292 228,44 грн. 
Обставини укладення Договору, додаткових угод до нього, підписання актів приймання виконаних будівельних робіт, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати сторонами не оспорювались.
Відповідно до п. 2.4 Договору Відповідач повинен був сплатити вартість виконаних робіт по Договору протягом 120 днів з дати підписання довідки Замовником. 
Однак, по Договору №22208-2020/20-121-01-20-09709 від 09.09.2020 Відповідачем було сплачено лише 5 121 698,45 грн. 
Відтак залишок заборгованості становить 3 170 529,99 грн. 
Отже, Відповідач прострочив заборгованість по Договору на суму 3 170 529,99 грн.
Крім того, між Позивачем та Відповідачем був підписаний Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.03.2023, відповідно до якого останнім визнана заборгованість на суму 3 170 529,99 грн. 
Проте, ДП «НАЕК «Енергоатом» ВП «Запорізька АЕС» (правонаступником якого є відповідач) в порушення умов укладеного між сторонами Договору, взяті на себе зобов`язання не виконав, оплату наданих позивачем послуг та виконаних робіт не здійснив. 
Отже, Позивач був змушений звернутись до суду за захистом порушеного права для стягнення основної суми заборгованості за Договором №22208-2020/20-121-01-20-09709 від 09.09.2020 у розмірі 3 170 529,99 грн. 
Крім того, згідно п. 2. ст. 625 Цивільного кодексу України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Отже, у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, на підставі ч. 2. ст.625 ЦК України, позивачем нараховані: 3% річних за період з 13.01.2022 року по 15.02.2026 року в розмірі 380 724,51 грн; інфляційні нарахування за період з січня 2022 року по січень 2026 року в розмірі 1 817 887,04 грн. 
Також між сторонами велося листування щодо оплати заборгованості, що підтверджується листами позивача, наявними в матеріалах справи.
Станом на час ухвалення рішення заборгованість у заявленому до стягнення розмірі не погашена, матеріали справи доказів протилежного не містять.

Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення. Висновки суду.
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як установив суд, договір № 22208-2020/20-121-01-20-09709 від 09.09.2020, укладений між повивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом, є договором підряду.
За приписами ст. 875 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.
До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.
Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як установив суд, згідно з п 2.4 Договору оплата виконаних робіт Замовником проводиться на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт (ф.КБ-3), оформленої у встановленому порядку, шляхом перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, протягом 120 днів з дати підписання довідки Замовником. 
Разом із цим, незважаючи на підписання сторонами актів приймання виконаних робіт та довідок форми КБ-3, виконані роботи відповідачем станом на дату звернення позивача до суду у повному обсязі не оплачені.
Так, як зазначалось у попередньому розділі рішення суду, загальна вартість виконаних робіт за Договором становить 8 292 228,44 грн. Відповідачем було оплачено роботи частково на суму 5 121 698,45 грн. Відтак залишок заборгованості по договору становить 3 170 529,99 грн, що підтверджується актом звірки, підписаним сторонами.
Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає що: оскільки умовами договору виконання робіт передбачено в один етап, строк їх оплати не настав; строк оплати витрат на відрядження не встановлений договором, виконання договору призупинено на підставі додаткової угоди № 8 від 10.01.2024. Також уважає, що оскільки строк виконання договірних зобов`язань з плати товару не настав, строк позовної давності не розпочав спливати.
Надаючи оцінку доводам відповідача, суд зазначає таке.
Сторонами підписані довідки форми КБ-3, в яких, серед іншого зазначені витрати на відрядження працівників. Довідки підписані без зауважень. За умовами договору, строк оплати встановлений протягом 120 календарних днів з дати підписання таких довідок, відтак доводи відповідача в цій частині судом відхиляються.
Аналогічним чином суд критично ставиться до аргументів відповідача про домовленість сторін щодо виконання робіт в один етап та, відповідно, обов`язок оплати виконаних робіт після виконання їх у повному обсязі, оскільки строк оплати прямо визначений пунктом 2.4 договору та ставиться в залежність саме від оформлення довідки про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3, які на пред`явлену суму підписані сторонами.
Більш того, відповідачем здійснено часткову оплату виконаних робіт, що спростовує його позицію щодо строків оплати. 
Щодо додаткової угоди №8 суд зазначає, що її укладено 10.01.2024, тобто вже після настання строку оплати виконаних робіт відповідно до п. 2.4. Договору.
Проаналізувавши обставини справи, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність порушеного права позивача. 
Беручи до уваги викладені у позовній заяві обставини, дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в частині суми основного боргу, суд вирішив, що позовні вимоги про стягнення 3170529,99грн заборгованості №22208-2020/20-121-01-20-09709 від 09.09.2020 на виконання робіт підлягають задоволенню повністю. 
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
У зв`язку з порушенням відповідачем термінів оплати позивачем на підставі ч. 2. ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано 3% річних за період з 13.01.2022 по 15.02.2026 в сумі 380724,51грн; інфляційні втрати за період з січня 2022 по січень 2026 в сумі 1 817 887,04 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
Наданий розрахунок розрахунок 3% річних перевірено за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», встановлено, що сума 3% річних, нарахована позивачем за період з 13.01.2022 по 15.02.2026 у розмірі 380724,51грн складає менший розмір, ніж той, що розраховано судом.
Зважаючи на неможливість виходу за межі заявлених позовних вимог, суд задовольняє суму 3% річних за 13.01.2022 по 15.02.2026 у сумі 380724,51грн, яка пред`явлена позивачем до стягнення. 
Ураховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми відсотків річних підлягають задоволенню повністю у сумі 380724,51грн. 
Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у справі № 910/13071/19 сформулювала позицію щодо нарахування та сплати боржником інфляційних втрат за неповний місяць.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:
- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;
- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних втрат. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 ЦК України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків.
Наданий розрахунок втрат від інфляції перевірено за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», встановлено, що сума втрат від інфляції. нарахована позивачем за період з січня 2022 року по січень 2026 року у розмірі 1 817887,04грн складає менший розмір, ніж той, що розраховано судом.
Зважаючи на неможливість виходу за межі пред`явлених позовних вимог, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення інфляційних втрат за період з січня 2022 року по січень 2026 року у сумі 1 817887,04грн, яка пред`явлена позивачем до стягнення. 
Ураховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю у сумі 1 817887,04грн. 
Відповідно до статей 73, 74, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 ГПК України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд, ураховуючи встановлені фактичні обставини справи, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, повно та всебічно дослідивши обставини справи, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.
У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя має ґрунтуватись на повному з`ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
У пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року "Справа "Серявін та інші проти України"" (заява N 4909/04) Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, пункт 36, від 01 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, пункт 30, від 27 вересня 2001 року).
З огляду на викладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Судові витрати.
Відповідно п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Судовий збір у сумі 64429 (шістдесят чотири тисячі чотириста двадцять дев`ять) гривень 70 копійок за подачу позовної заяви покладається на відповідача. 

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 13, 14, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 24584661) в особі філії «Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (71503, м. Енергодар, Запорізька область, вул. Промислова буд. 133, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗАХИСТ-ТЕХНО К” (69005, м.Запоріжжя, 40-річчя Перемоги, буд. 57А, кв. 119, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 04860128) 3 170 529 (три мільйона сто сімдесят тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) гривень 99 копійок суми основного боргу, 1 817 887 (один мільйон вісімсот сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят сім) гривень 04 копійок інфляційних втрат, 380 724 (триста вісімдесят тисяч сімсот двадцять чотири) гривні 51 копійок 3% річних, 64429 (шістдесят чотири тисячі чотириста двадцять дев`ять) гривень 70 копійок судового збору. 
Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 31.07.2026, зважаючи на те, що місто Запоріжжя знаходиться у безпосередній близькості до лінії фронту, що є загальновідомим фактом, постійно зазнає атак різними видами озброєння, як-то FPV-дронами, керованими авіаційними бомбами, реактивними системами залпового вогню, що обумовлює необхідність перебування в укритті як працівників апарату суду, так і суддів.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя І.Є. Лєскіна