ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 р. | Справа № 480/190/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Семененко М.О. , Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал) від 04.08.2026 по справі № 480/190/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 04.08.2026 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 по справі № 480/190/25.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 04.08.2026 та ухвалити нове судове рішення, яким: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області подати звіт щодо виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 480/190/25; накласти штраф на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області за невиконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 480/190/25 у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що середньомісячний заробіток позивачки становить 23659,63 грн. Доплата на виконання рішення суду повинна рахуватись із збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, тобто, за формулою: 7346,53 х 1% х 19 (34 роки (станом на 21.11.2024) – 15 років) = 4495,32 грн. Однак, відповідач подав звіт, згідно розрахунків доплата за понаднормовий стаж становить 1656,17 грн, а суд першої інстанції не звернув на це увагу, проігнорувавши висновки постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2026. Зауважує, що визначивши відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне» для обчислення основного розміру пенсії ОСОБА_1 середньомісячний заробіток у розмірі 23659,63 грн, пенсійний орган повинен був взяти його і при визначенні розміру пенсії під час перерахунку на виконання рішення суду від 17.02.2025 та нарахуванні доплати до пенсії за понаднормовий стаж відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідач по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст. 304 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, ст. 312 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просила суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови позивачці у проведенні перерахунку та виплаті пенсії із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при її обчисленні), починаючи з 21.11.2024; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити позивачці перерахунок та виплату пенсії із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, відповідно до п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при її обчисленні), починаючи з 21.11.2024.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2025, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплаті пенсії із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при її обчисленні), починаючи з 21.11.2024. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, у відповідності до положень п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при її обчисленні), починаючи з 21.11.2024.
Представник позивачки звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Вказує, що таке виконано частково, оскільки відповідачем неправильно проведено перерахунок пенсії. Зазначає, що визначивши відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне» для обчислення основного розміру пенсії ОСОБА_1 середньомісячний заробіток у розмірі 23659,63 грн, пенсійний орган повинен був взяти його і при визначенні розміру пенсії під час перерахунку на виконання рішення суду від 17.02.2025 та нарахуванні доплати до пенсії за понаднормовий стаж відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2025 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що на виконання рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачки. З наданих відповідачем доказів вбачається, що ГУ ПФУ в Сумській області виконало рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025, тому відсутні підстави для встановлення судового контролю на виконанням рішення суду.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2025 по справі № 480/190/25 скасовано. Ухвалено постанову, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області подати до Сумського окружного адміністративного суду у тридцятиденний строк з дня отримання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 480/190/25.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем не надано відповідних розрахунків перерахунку пенсії ОСОБА_1 із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01.10.2017, та не надано доказів виплати позивачці пенсії, перерахованої на підставі рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025.
На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 на адресу Сумського окружного адміністративного суду від ГУ ПФУ в Сумській області надійшло клопотання про виконання судового рішення у справі № 480/190/25.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 16.04.2026 прийнято та визнано звіт Головного управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області від 20.02.2026 таким, що підтверджує виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 480/190/25.
Суд першої інстанції виходив з того, що головним управління здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 21.11.2024. Розмір пенсії після проведеного перерахунку склав 9871,26 грн. Розмір доплати, нарахованої ОСОБА_1 на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 480/190/25, за період з 21.11.2024 по 30.09.2025 складає 14059,74 грн, яка виплачена позивачці у вересні 2025 року. 
Зважаючи на викладене, поданий відповідачем звіт та додані до нього документи свідчать про фактичне виконання ГУ ПФУ в Сумській області рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 480/190/25.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 16.04.2026 по справі № 480/190/25 скасовано. Ухвалено постанову, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області подати до Сумського окружного адміністративного суду у тридцятиденний строк з дня отримання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 480/190/25.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що листом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області позивачці повідомлено, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 480/7589/25 виконано у повному обсязі та надано протокол перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 14.08.2025.
Вказано, що на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області надано звіт, до якого на підтвердження виконання судового рішення надано той самий протокол перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 14.08.2025, який відповідачем вже надавався до ухвалення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026.
Тобто, відповідачем не виконано постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026, оскільки під час подання звіту до суду першої інстанції не надано відповідних розрахунків перерахунку пенсії ОСОБА_1 із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, відповідно до п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01.10.2017, та не надано доказів виплати позивачці пенсії, перерахованої на підставі рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025.
На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2026 на адресу суду від ГУ ПФУ в Сумській області надійшло клопотання про виконання судового рішення у справі № 480/190/25.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 04.08.2026 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 по справі № 480/190/25.
Приймаючи звіт про виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що головним управління здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 21.11.2024 року. Розмір пенсії після проведеного перерахунку склав 9871,26 грн. Розмір доплати, нарахованої ОСОБА_1 на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 480/190/25, за період з 21.11.2024 по 30.09.2025 складає 14059,74 грн, яка виплачена позивачці у вересні 2025 року.
Зважаючи на викладене, поданий відповідачем звіт та додані до нього документи свідчать про фактичне виконання ГУ ПФУ в Сумській області рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 480/190/25.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з вимогами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.
Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтями 382 – 382-3 КАС України.
За приписами ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
За приписами ч.ч. 1-3, 10, 11 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.
Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Отже, судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, може встановити суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу. 
За цим, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення.
Колегія суддів зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню рішення суду та відновленню порушених прав особи - позивача.
З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Слід зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.
Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.
Тому, після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили, суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.
В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набрало законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.
Рішення суду, яке набрало законної сили, має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.
У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.03.2020 у справі № 539/3406/17, від 10.02.2022 у справі № 160/13013/19, що враховуються судом відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.
Колегія суддів зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Як встановлено судом вище, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2025, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, у відповідності до положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при її обчисленні), починаючи з 21.11.2024.
На виконання вищевказаного рішення суду головним управління здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 21.11.2024, що підтверджується протоколом перерахунку пенсії.
Розмір пенсії після проведеного перерахунку склав 9871,26 грн.
Розмір надбавки, обчисленої відповідно до положень п. 2 ст. 56 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» склав 1656,17 грн.
З урахуванням висновків Другого апеляційного адміністративного суду щодо необхідності надання розрахунку перерахунку пенсії позивача, викладених у постанові від 19.05.2026, пенсійним органом повідомлено, що розмір надбавки ОСОБА_1 обчислено відповідно до положень п.2 ст.56 Закону України № 796-XII, в редакції, чинній до 01.10.2017, та із урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії позивача у розмірі 7794,47 грн за формулою: 7994,47 х 2,95950 х 7%, де: 
- 7994,47 - проіндексований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (3764,40 х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796); 
- 2,95950 - індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати позивача; 
- 7% - відсоткове значення страхового стажу, набутого понад 15 років, за кожен рік (22 - 15).
Розмір доплати, нарахованої ОСОБА_1 на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 480/190/25, за період з 21.11.2024 по 30.09.2025 складає 14059,74 грн, яка виплачена позивачу у вересні 2025 року, що підтверджується списком № 1 (50046/5946) на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період № 24 із 23.09.2025 по 23.09.2025.
За цим, відповідачем виконано рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 по справі № 480/190/25 шляхом проведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, у відповідності до положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при її обчисленні), починаючи з 21.11.2024.
За позицією позивачки, доплата на виконання рішення суду повинна рахуватись із збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, тобто, за 19 років (34 роки – 15 років), а не за 7 років (22 роки – 15 років), як вважає відповідач.
При цьому, позивачка вважає, що визначивши відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне» для обчислення основного розміру пенсії ОСОБА_1 середньомісячний заробіток у розмірі 23659,63 грн, пенсійний орган повинен був взяти його і при визначенні розміру пенсії під час перерахунку на виконання рішення суду від 17.02.2025 та нарахуванні доплати до пенсії за понаднормовий стаж відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Суд звертає увагу на те, що в межах розгляду заяви, поданої в порядку статті 382 КАС України, суд не вправі вирішувати питання, які він вирішує під час ухвалення рішення відповідно статті 244 КАС України, а саме: 1) чи мають місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин тощо.
Також в межах розгляду заяви, поданої в порядку статті 382 КАС України, суд не вправі доходити висновків, які за своєю суттю є прийняттям рішення, тобто суд не вправі ухвалою, постановленою в порядку статті 382 КАС України, фактично вирішувати спір та зобов`язувати відповідача вчинити певні дії, оскільки вирішення такого питання потребує встановлення нових обставин; надання та дослідження нових доказів; витребування додаткових доказів; а також подання всіма учасниками справи заяв по суті щодо цих правовідносин та застосування норм права, якими регулюються саме такі правовідносини.
Вирішуючи питання щодо визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними щодо неналежного виконання рішення суду, суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, а тому процесуальна процедура вирішення питання щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.
Колегія суддів зазначає, що наведені позивачкою доводи стосуються не самого факту невиконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 480/190/25, а стосуються незгоди з діями відповідача під час перерахунку пенсії щодо визначення середньомісячного заробітку позивачки та її понаднормового стажу.
Отже, між позивачкою та відповідачем наразі виникли нові правовідносини, пов`язані з оцінкою правомірності визначення відповідачем середньомісячного заробітку позивачки та її понаднормового стажу.
Такий спір за своїм змістом є новим публічно-правовим спором. Він не може бути вирішений судом у межах процедури судового контролю за виконанням рішення, оскільки потребує самостійного з`ясування фактичних обставин, дослідження доказів, нормативного регулювання порядку визначення середньомісячного заробітку позивачки та її понаднормового стажу, а також надання правової оцінки новим діям відповідача.
Тож у разі незгоди з діями відповідача під час перерахунку пенсії позивачки щодо визначення середньомісячного заробітку позивачки та її понаднормового стажу, позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду з відповідним позовом.
Доводи апеляційної скарги позивачки зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді заяви неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Також колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, переглянувши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 04.08.2026 по справі № 480/190/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя | (підпис) | І.С. Чалий
Судді | (підпис)  (підпис) | М.О. Семененко   З.Г. Подобайло