ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року 
м. Київ
справа № 160/9564/23
адміністративне провадження № К/990/6737/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Уханенка С. А.,
суддів - Жука А.В., Радишевської О.Р.,
розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Шевченківського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2024 року (головуючий суддя - Чепурнов Д.В., судді - Коршун А.О., Сафонова С.В.), 
ВСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1. У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ДМС України в Дніпропетровській області), Шевченківського відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, в якому, уточнивши позовні вимоги, просила: визнати протиправним та скасувати рішення Шевченківського відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, викладене в листі від 14 квітня 2023 року № 1211-683/1211.1-23 яким відмовлено у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства; зобов`язати Шевченківський відділ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області прийняти декларацію про відмову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від громадянства російської федерації (далі - рф).
1.1. Позов обґрунтовано тим, що після повернення з рф в Україну у квітні 2021 року, вона звернулася до органу ДМС України в Запорізькій області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, у зв`язку із чим, попередньо зобов`язалася припинити громадянство рф протягом двох років з моменту набуття громадянства України (зобов`язання від 19 травня 2021 року № 1211-000000221). 
1.2. За результатами розгляду цієї заяви, 21 жовтня 2021 року вона набула громадянство України відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», що підтверджується тимчасовим посвідченням від 22 грудня 2021 року № НОМЕР_2 .
1.3. З 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан на території України, а діяльність російських закордонних установ в Україні була зупинена через розрив дипломатичних відносин з указаною країною. Указані обставини завадили позивачу звернутися до відповідної консульської установи (дипломатичного представництва) із відповідною заявою для отримання документа про припинення громадянства рф. Тому у квітні 2023 року вона звернулася до Шевченківського відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області із заявою про прийняття у неї декларації про відмову від іноземного громадянства.
1.4. Позивач зазначає, що відмовляючи їй у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства, відповідач не врахував, що вона об`єктивно не може отримати та подати документ про припинення громадянства за незалежних він неї причин, а саме у зв`язку з призупиненням діяльності російських закордонних установ в Україні, розривом дипломатичних відносин та закриттям дипломатичних установ. Крім того, у відповіді на її запит не наведено належного обґрунтування причин неприйняття такої декларації, тому позивачка вважає, що Шевченківський відділ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області був зобов`язаний прийняти у неї декларацію про відмову від громадянства російської федерації, доданою до її заяви від 12 квітня 2023 року.
ІІ. Встановлені судами обставини справи
2. ОСОБА_1 є громадянкою рф, що підтверджується паспортами рф № НОМЕР_3 , виданим 11 травня 2001 року та № НОМЕР_5, виданим 12 червня 2018 року строком дії до 12 червня 2028 року. 
3. Прибувши в Україну, у травні 2021 року позивачка звернулася до органу ДМС із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», у зв`язку з чим 19 травня 2021 року подала до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зобов`язання № 1211-000000221 припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття нею громадянства України і подати до органу, що видав їй тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства (підданства) російської федерації виданий уповноваженим на те органом цієї держави.
3.1. Також у зобов`язанні від 19 травня 2021 року № 1211-000000221 ОСОБА_1 указала, що у разі неотримання нею за незалежних від неї причин документа про припинення громадянства (підданства) рф, вона зобов`язується подати декларацію про відмову від громадянства (підданства) цієї держави і повернути національний паспорт громадянина «російська федерація» до уповноваженого органу цієї держави.
4. У зв`язку з набуттям громадянства України 21 жовтня 2021 року (довідка від 09 листопада 2021 року № 1089/21), 22 грудня 2021 року ОСОБА_1 видано тимчасове посвідчення громадянина України № НОМЕР_4 зі строком дії до 21 жовтня 2023 року.
5. У квітні 2023 року ОСОБА_1 подала до Шевченківського відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області заяву (зареєстровану за № Н-14/6/1211-23), в якій просила прийняти декларацію про відмову від громадянства рф у зв`язку з тим, що існують незалежні від неї причини неотримання документів про припинення іноземного громадянства росії та повідомила, що до 24 лютого 2022 року вона не встигла звернутись з цим питанням до дипломатичних представництв російської федерації на території України, оскільки у зв`язку з військовим станом посольства та консульства рф зупинили свою діяльність та невідомо коли відновлять свою роботу. Посилаючись на те, що вона не має можливості подати клопотання про припинення громадянства російської федерації ні в Україні ні за кордоном, зважаючи на похилий вік, обставини військового стану та відсутність житла в російській федерації ( позивач повністю переїхала проживати до доньки) просила задовольнити клопотання.
6. Також 12 квітня 2023 року ОСОБА_1 подала декларацію про відмову від іноземного громадянства за формою 45, затвердженою наказом МВС України від 16 серпня 2012 року № 715, без заповнення пунктів 1-5 (причин неотримання документа), в якій указала, що «у зв`язку з тим, що існують незалежні від мене причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) російської федерації, так як посольства та консульства цієї держави зупинили свою роботу у зв`язку з військовим станом і я не можу подати заяву та отримати вихід з громадянства російської федерації». 
6.1. Водночас позивачка указала, що у зв`язку з викладеним вище вона зобов`язується повернути паспорт громадянина рф до уповноважених органів цієї держави, не користуватися правами громадянина (підданого) рф і не виконувати обов`язків, передбачених її законодавством для громадян (підданих) цієї держави. Крім того, ОСОБА_1 повідомила, що в разі невиконання нею цього зобов`язання вона втратить громадянство України на підставі статті 19 Закону України «Про громадянство України» або його буде скасовано на підставі статті 21 цього Закону.
7. Розглянувши указану заяву ОСОБА_1 , листом від 14 квітня 2023 року № 1211-683/1211.1-23 Шевченківський відділ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, зокрема, повідомив, що в абзаці 13 статті 1 Закону України «Про громадянство України» визначено, що є незалежною від особи причиною неотримання документа про припинення іноземного громадянства, а саме: поняття незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства включає такі обставини: невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства, документа про припинення громадянства у встановлений законодавством іноземної держави термін (за винятком випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено; відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства за ініціативою особи; процедура громадянства за ініціативою особи не здійснюється.
7.1. В цьому листі відповідач указав, що перелік підстав є вичерпним, а отже, жодна інша підстава не може розглядатися як така, що унеможливлює подання документа про припинення іноземного громадянства. З-поміж іншого, Шевченківський відділ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області також послався на норми Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про громадянство України» щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб» від 14 грудня 2021 року №1941-IX та указав, що зазначена у зверненні ОСОБА_1 причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (неможливість подачі клопотання про припинення громадянства рф до дипломатичних установ цієї країни у зв`язку з введенням військового стану на території України) не підпадає під визначений законом перелік таких підстав і законодавством про громадянство рф передбачено процедуру оформлення виходу з громадянства указаної країни.
8. Предметом спору у цій справі є відмова органу ДМС прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства від іноземця, який не пройшов процедуру оформлення виходу з громадянства країни походження.
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
9. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року в позові відмовлено.
10. Вирішуючи спір та відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що порядок набуття громадянства України не може бути змінений за ініціативою особи, що набула громадянство України із зобов`язанням припинити громадянство іноземної держави, та не може бути змінений рішенням суду, оскільки останній не наділений повноваженням встановлювати нові умови порядку набуття громадянства України, що віднесено до компетенції законодавця відповідно до статті 92 Конституції України. Незручності та складнощі для позивача щодо отримання у будь-якій дипломатичній чи консульській установі російської федерації в іншій іноземній державі документа про відмову від громадянства рф не визначені законом як підстави, що є незалежними від особи причинами неотримання документа про припинення іноземного громадянства. Тому, враховуючи те, що позивач не виконала поданого зобов`язання про припинення іноземного громадянства, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства, визначені законом нею не заявляються, позов задоволенню не підлягає.
11. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2023 року скасовано рішення суду першої інстанції, а позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Шевченківського відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, викладене в листі від 14 квітня 2023 року № 1211-683/1211.1-23 про відмову ОСОБА_1 у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства. Зобов`язано Шевченківський відділ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області прийняти декларацію про відмову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від громадянства російської федерації.
12. Перевіряючи рішення суду першої інстанції та скасовуючи його, суд апеляційної інстанції констатував поважність причин неотримання позивачем документа про припинення іноземного громадянства (підданства) та протиправність відмови міграційної служби в прийнятті декларації про відмову від громадянства рф, а відтак, належним способом поновлення порушеного права ОСОБА_1 є зобов`язання відповідача прийняти відповідну декларацію.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції, вимоги касаційної скарги та аргументи сторін
13. Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, ГУ ДМС України в Дніпропетровській області подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та ухвалити нове рішення.
14. Заявник зазначає, що вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення Закону України «Про громадянство України», так як позивачка набула громадянство України на загальних підставах і перелік випадків, за яких вона має право подати декларацію про відмову від іноземного громадянства поза межами установленої законом процедури є вичерпним. Проте, на думку відповідача, суд апеляційної інстанції вважає припинення роботи консульств та посольств рф саме нездійсненням процедури припинення іноземного громадянства (підданства), що є помилковим, оскільки таке питання повинно бути урегульоване на законодавчому рівні відповідної країни. 
15. Відповідач указує, що наразі існує різна судова практика з порушеного питання, оскільки, вирішуючи такі спори за аналогічних обставин, суди відмовляють у задоволенні позову з тих підстав, що позивачами не надано доказів звернення до уповноважених органів (консульських установ) рф щодо припинення громадянства росії, а розрив Україною дипломатичних відносин з указаною країною не впливає на суть правовідносин між органом ДМС та позивачами. Отже, за Законом саме на ОСОБА_1 покладено обов`язок припинити іноземне громадянство та подати відповідні документи, за виключенням випадків, коли ці дії неможливо вчинити, за незалежних від іноземця причин, тому лише тоді останній має право подати декларацію про відмову від іноземного громадянства.
16. У касаційній скарзі заявник наголошує, що Верховний Суд на момент подання касаційної скарги ще не сформував практику у подібних справах. 
17. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, оскільки зазначена справа стосується питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Підставою відкриття касаційного провадження є необхідність формування висновку Верховного Суду щодо застосування положень абзацу 13 статті 1 Закону України «Про громадянство України» у подібних правовідносинах, є достатньо вмотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
18. Ухвалу Верховного Суду від 09 квітня 2024 року направлено сторонам та отримано ними, проте відзиви на касаційну скаргу від інших учасників справи не надійшли.
V. Джерела права й акти їхнього застосування
19. За правилами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
20. Статтею 4 Конституції України установлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.
21. За умовами пункту 2 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.
22. Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Законом України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» (далі - Закон України «Про громадянство України»).
23. За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про громадянство України» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин з приводу прийняття декларації у 2023 році) громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України; іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи; зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України; незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури; (абзац 13); декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац 16); декларація про відмову від іноземного громадянства особи, яка в установленому законодавством України порядку уклала контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України, - документ, у якому іноземець, який в установленому законодавством України порядку проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України або який в установленому законодавством України порядку проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України, контракт якого припинено (розірвано), та звільнений з військової служби з підстав, передбачених підпунктами «а», «б» пунктів 1 - 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац 22); декларація про відмову від іноземного громадянства особи, яка має визначні заслуги перед Україною або прийняття якої до громадянства України становить державний інтерес для України, - документ, у якому іноземець, який має визначні заслуги перед Україною або прийняття якого до громадянства України становить державний інтерес для України, засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац 23); декларація про відмову від іноземного громадянства особи, яка в установленому законодавством України порядку проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України та нагороджена державною нагородою України, - документ, у якому іноземець, який в установленому законодавством України порядку проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України та нагороджений державною нагородою України, засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац 24).
24. Порядок набуття громадянства України визначений розділом ІІ Закону України «Про громадянство України», а підстави набуття громадянства України установлені статтею 6 Закону України «Про громадянство України», якою, зокрема, передбачено, що громадянство України набувається за територіальним походженням (пункт 2 частини першої статті 6 Закону). 
25. Умови набуття громадянства України за територіальним походженням установлені статтею 8 Закону України «Про громадянство України».
25.1. За приписами частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» ( у редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про оформлення набуття громадянства у 2021 році ) особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». .
25.2. Іноземці, зазначені в частинах першій-третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства (частина п`ята статті 8 Закону України «Про громадянство України»).
26. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (далі - Порядок № 215).
26.1. Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України, рішення за якими приймаються територіальними органами Державної міграційної служби України установлений розділом IV Порядку №215, зокрема, пунктом 92 якого передбачено, що територіальні органи ДМС України приймають рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.
26.2. За правилами абзацу 11 пункту 92 Порядку №215 до повноважень територіальних органів Державної міграційної служби України також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону України «Про громадянство України».
26.3. За правилами пункту 118 розділу V Порядку №215 передбачено, що особам, які проживають на території України і набули громадянство України, за винятком осіб, які взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, територіальні підрозділи Державної міграційної служби України видають паспорти громадянина України або свідоцтва про належність до громадянства України.
26.4. Особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон (пункт 119 розділу V Порядку №215).
На час виникнення спірних правовідносин, редакція пункту 119 Порядку №215 не змінювалася з 05 червня 2012 року.
27. Відповідно до статті 5 Указу Президента України від 27 березня 2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 405, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 серпня 2012 року №715 (далі - наказ МВС України № 715) затверджено зразки документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку.
27.1. Станом на квітень 2023 року і до сьогодні чинний зразок документа під назвою «Декларація про відмову від іноземного громадянства» (форма 45,) затверджений наказом МВС України №715. 
Зміст цього документа викладено таким чином: «Я, _(прізвище, ім`я, по батькові)_ ,___ _________ _____ (року народження), громадянин(ка) _(назва держави)_ відмовляюся від іноземного громадянства (підданства) _(назва держави)_, у зв`язку з тим, що існують незалежні від мене причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства)_(назва держави)_,а саме: 
1) у мене уповноваженими органами _ (назва держави)_(зазначити дату) було прийнято клопотання про припинення мого громадянства (підданства) __ (назва держави)_, проте в установлений її законодавством строк протягом _(назва держави)_ я не отримав (не отримала) документа про припинення громадянства (підданства) цієї держави. Повідомлень від уповноважених органів__ (назва держави)_ про відмову в задоволенні мого клопотання я не отримував (не отримувала); 
2) у мене уповноваженими органами _( назва держави)_ було прийнято клопотання про припинення мого громадянства (підданства) (зазначити дату) , проте протягом двох років я не отримав (зазначити дату) _ (назва держави)_(не отримала) документа про припинення громадянства (підданства) цієї держави. Повідомлень від уповноважених органів _( назва держави)_про відмову в задоволенні мого клопотання я не отримував (не отримувала). Строк розгляду клопотань про припинення громадянства цієї держави не встановлено; 
3) у законодавстві _(назва держави)_ відсутня процедура припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи;
4) процедура оформлення припинення громадянства (підданства) _( назва держави)_ не здійснюється;
5) вартість оформлення виходу з громадянства (підданства) _ (назва держави)_ становить, що перевищує половину розміру _(зазначити вартість у гривневому еквіваленті)_мінімальної заробітної плати, установленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянства України. 
Станом на _(дата набуття особою громадянства України) розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив_____.
У зв`язку з викладеним вище я зобов`язуюся повернути паспорт громадянина _ (назва держави)_ до уповноважених органів цієї держави,не користуватися правами громадянина (підданого) _ (назва держави)_і не виконувати обов`язків, передбачених її законодавством для громадян (підданих) цієї держави. 
Мені_____(прізвище, ім`я, по батькові)_ повідомлено, що в разі невиконання мною цього зобов`язання я втрачу громадянство України на підставі статті 19 Закону України "Про громадянство України" або його буде скасовано на підставі статті 21 цього Закону. Дата: ___ __________ 20___ року (підпис)».
28. З 19 грудня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про громадянство України» щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб» від 14 грудня 2021 року №1941-IX (далі - Закон №1941-IX), яким, зокрема, визначені особливі умови для певного переліку осіб, які можуть подати декларацію про відмову від іноземного громадянства, поза межами загальної процедури. Цим же Законом затверджені нові види таких декларацій, переліком яких доповнено статтю 1 Закону України «Про громадянство України».
29. Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1941-IX установлено, що право подати декларацію про відмову від іноземного громадянства у разі неможливості виконати зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) мають особи, які набули громадянство України у період з 1 січня 2018 року до набрання чинності цим Законом та: 
1) які в установленому законодавством України порядку проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України або які в установленому законодавством України порядку проходили військову службу за контрактом у Збройних Силах України, контракт яких припинено (розірвано), та звільнені з військової служби з підстав, передбачених підпунктами «а», «б» пунктів 1-3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"; 
2) які мають визначні заслуги перед Україною або прийняття яких до громадянства України становить державний інтерес для України; 
3) які в установленому законодавством України порядку проходять військову службу у Збройних Силах України та нагороджені державною нагородою України;
4) є іноземцями з числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»;
5) які є громадянами держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або державою-окупантом, що зазнали у країні своєї громадянської належності переслідувань через політичні переконання, що підтверджується документом, передбаченим цим Законом.
30. Відповідно до Закону України від 06 червня 2019 року № 2743-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо правового статусу іноземців та осіб без громадянства, які брали участь у захисті територіальної цілісності та недоторканності України» та Закону України № 1941-IX щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 грудня 2021 року № 989 (далі - наказ МВС № 989) затверджено зразки деяких документів, які подаються для набуття громадянства України іноземцями, які мають визначні заслуги перед Україною або прийняття яких до громадянства України становить державний інтерес для України, які брали (беруть) участь у захисті територіальної цілісності та недоторканності України, та іноземцями, які зазнали переслідувань.
30.1. Отже, саме наказом МВС № 989 затверджено нові зразки декларації для осіб, що підпадають під дію Закону України № 1941-IX. Проте зразок декларації, затверджений наказом МВС України № 715, також є чинним.
31. Принципи та правила, що, зокрема, стосуються громадянства фізичних осіб, , з якими має узгоджуватися внутрішньодержавне право держав-учасниць, встановлені Європейською конвенцією про громадянство від 06 листопада 1997 року, ратифікованою Законом України від 20 вересня 2006 року № 163-V « Про ратифікацію Європейської конвенції про громадянство» (із застереженнями щодо пункту 2 статті 8 та глави ) (далі - Європейська конвенція).
32. З 25 серпня 2024 року набрали чинності окремі положення Закону України від 20 серпня 2023 року № 3897-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо правового статусу іноземців та осіб без громадянства, які беруть участь у захисті територіальної цілісності та недоторканності України» (далі - Закон № 3897-ІХ). Зокрема, пунктом 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3897-ІХ установлено, що громадяни рф та громадяни Республіки Білорусь (крім осіб, зазначених у пункті 3 цього розділу), які в період з 24 лютого 2020 року набули громадянство України відповідно до Закону України «Про громадянство України» і подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, зобов`язані подати документ про припинення іноземного громадянства до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, протягом 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, якщо строк виконання поданого зобов`язання сплив.
VI. Позиція Верховного Суду
33. Питанням, що належить вирішити в межах розгляду цієї справи судом касаційної інстанції, є: перевірка правильності застосування судом апеляційної інстанції положень абзацу 13 частини першої статті 1 «Про громадянство України» в частині зобов`язання органу ДМС прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства шляхом формування відповідного висновку.
34. Відповідаючи на визначене питання, Верховний Суд зазначає таке.
35. Нормами Закону України «Про громадянство України» передбачено можливість набуття громадянства України за територіальним походженням, за умови звернення іноземця з відповідною заявою, однак положення частини другої статті 8 Закону України «Про громадянство України» містять імперативний припис щодо обов`язку таких осіб одночасно із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подати зобов`язання припинити іноземне громадянство.
35.1. Надалі, у разі одержання позитивного рішення щодо вирішення такої заяви, іноземцю видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, на підставі якої він має право оформити тимчасове посвідчення, що діє не більше двох років. Тому лише у разі виконання ним обов`язку припинити іноземне громадянство, така особа має право отримати паспорт України. 
36. Водночас, запроваджуючи інститут подання декларації про відмову від іноземного громадянства, законодавець в імперативному порядку, насамперед, зобов`язав іноземця, який звернувся із відповідною заявою до органу ДМС, протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подати документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України. Такі дії передбачають активну поведінку іноземця, спрямовану на безпосереднє самостійне вирішення питання щодо отримання ним документу про припинення громадянства (підданства) іншої держави. 
37. І лише за певних причин, перелік яких наведено у статті 1 Закону України «Про громадянство України» (що насамперед передбачають вжиття іноземцем активних дій, зокрема, звернення до уповноваженого органу країни, від громадянства якої він має бажання відмовитися) та за умови доведення факту вжиття іноземцем усіх заходів задля отримання документу про відмову від попереднього громадянства, орган ДМС може прийняти у іноземця декларацію про відмову від іноземного громадянства.
37.1. Це означає, що особа, яка набула громадянство України на загальних підставах за результатами вирішення її заяви про прийняття до громадянства України, впродовж дворічного строку з моменту набуття такого громадянства повинна вчинити дії, спрямовані на отримання документа про припинення громадянства (підданства) іншої держави. І лише у разі невирішення такого питання у строки, передбачені законодавством країни громадянської належності чи відмови у вирішенні такої заяви за результатами звернення іноземця (за незалежних від нього причин, що розкриті та перелічені у Законі), він має право подати декларацію про відмову від іноземного громадянства безпосередньо до органу ДМС, що приймав його заяву.
38. Крім того, визначаючи певну процедуру виходу з громадянства рф, законодавством цієї країни, насамперед, передбачено, що особа повинна подати відповідну заяву, у якій висловити таке прохання як особисто або, як виняток, подати її через іншу особу, або надіслати поштою, за умови нотаріального засвідчення. Отже, громадяни рф мають декілька варіантів вирішення такого питання, у тому числі і у разі настання обставин, що є винятковими. Водночас такі заяви за законодавством рф можуть розглядатися протягом року з дня звернення.
39. Підсумовуючи викладене, Верховний Суд констатує, що межі дії приписів абзацу 13 частини першої статті 1 Закону України «Про громадянство України» у спірних правовідносинах необхідно оцінювати, виходячи із оцінки активних дій іноземця, які ним вчинялися з дати набуття ним громадянства України, щодо отримання документа про припинення іноземного громадянства. 
40. Верховний Суд ураховує, що після 24 лютого 2022 року, у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року, Україна розірвала дипломатичні відносини з росією, що унеможливлює із цієї дати направлення різних запитів і листів до посольства рф в Україні з огляду на припинення роботи його відділів на території України. 
40.1. Проте особи, що мають бажання відмовитися від громадянства рф, не позбавлені права звернутися до дипломатичних представництв рф, що продовжують працювати поза межами України, в інших територіально наближених країнах, обравши будь-який зручний для них спосіб звернення. Тим більше, що питання нотаріального завірення документів для оформлення таких заяв в Україні наразі урегульоване, про що 08 серпня 2022 року Нотаріальною палатою видано інформаційний лист під назвою «Щодо засвідчення справжності підпису громадян держави-агресора рф на заявах про вихід з такого громадянства» відповідно до підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719).
41. За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що з 24 лютого 2022 року органи ДМС можуть прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства від колишніх громадян російської федерації, які набули громадянство України на загальних підставах до 24 лютого 2022 року за умови, якщо такі особи як до, так і після 24 лютого 2022 року вже безпосередньо зверталися до уповноваженого органу рф, з відповідною заявою, у якій виявили бажання припинити попереднє громадянство, проте не отримали інформації щодо вирішення їхньої заяви протягом строків її розгляду, що підтверджується доказами.
В інших випадках відсутні правові підстави для прийняття такої декларації у межах процедури, визначеної Законом України «Про громадянство України», установленої для оформлення громадянства.
42. Виключенням з цього правила є особи, які підпадають під дію Закону №1941-IX.
43. Як установлено судами у цій справі, у заяві про прийняття декларації ОСОБА_1 указала, що не встигла до 24 лютого 2022 року звернутися з таким питанням до дипломатичної установи рф та обґрунтувала свої вимоги саме припиненням їхньої роботи на території України через військовий стан, з посиланням на похилий вік та переїзд до доньки. Отже, позивачем не вчинялося жодних дій щодо припинення попереднього громадянства рф, що є порушенням процедури, визначеної законодавством.
44. Обставина незвернення ОСОБА_1 із заявою про відмову від громадянства рф унеможливлює висновок про виникнення у відповідача обов`язку розгляду та прийняття її декларації про відмову від громадянства рф.
45. За таких обставин, установлених судами у цій справі, що не заперечується позивачем, Верховний Суд не вбачає правових підстав для задоволення позовної вимоги щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання ГУ ДМС України в Дніпропетровській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства, лише з підстав відсутності у неї наразі можливості отримати документ про припинення громадянства рф. 
46. За наведеного правового регулювання, що діяло на час виникнення спірних правовідносин, Верховний Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції безпідставно скасовано судове рішення, що відповідає закону, з посиланням на практику ЄСПЛ, що не є релевантною до спірних правовідносин.
47. Верховний Суд також зауважує, на момент розгляду справи в суді касаційної інстанції, державою вже прийнято Закон № 3897-IX, яким урегульовано питання пролонгації строку щодо виконання зобов`язання припинити громадянство рф на період дії в Україні воєнного стану для того, щоб після скасування або припинення воєнного стану такі громадяни змогли виконати взяте зобов`язання про припинення громадянства рф. Такими змінами законодавець надав правової визначеності статусу громадян рф, які є учасниками правовідносин, пов`язаних з процедурою розгляду заяв про прийняття до громадянства України, поданих до 24 лютого 2022 року.
48. Відповідно до частини першої статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
49. За таких обставин колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
VІI. Судові витрати
50. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність підстав, наведених у статтях 139, 140 КАС України, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області задовольнити.
2. Скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2024 року.
3. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року залишити в силі.
4. Судові витрати не розподіляються.
5. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: С.А. Уханенко
Судді: А.В. Жук
О.Р. Радишевська