Справа № 138/1512/26
Провадження №:2/138/1447/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2026 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Савкової І.М., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.08.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 59909683. Відповідно до умов якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 2 500,00 грн; строк користування кредитними коштами 730 днів, з 20.08.2024 по 19.08.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять 0,01 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду становлять 1,0 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. 06.04.2026 було укладено договір №06-04/26, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 59909683. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 59909683.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №59909683 від 20.08.2024, відповідно до розрахунку заборгованості становить 15600,00 грн. За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором в загальному розмірі 15600,00 грн., судовий збір в сумі 3328,00 грн та 9000,00 грн витрат на правову допомогу.
Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 13.05.2026 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами.
22.07.2026 до суду від представника відповідача – адвоката Зачепіло З.Я. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що матеріали справи не містять доказів того, що позивачем не надано первинних документів, з яких можливо встановити перерахування коштів відповідачу за даним договором. Надані розрахунки із зазначенням конкретних розмірів заборгованості є документами, що створені самим позивачем та первісним кредитором, а тому інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Додатки до договору факторингу (акт прийому-передачі реєстру боржників та витяг з реєстру боржників, в яких зазначено прізвище, ім`я та по батькові боржника, номер договору, дата його укладення та сума боргу) без банківської виписки з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджує, яку суму коштів отримав відповідач за укладеним договором, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена ним, та яка частина сплачена не була стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування. Крім того, заперечувала щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн 00 коп., оскільки відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України витрати повинні бути співмірними, а суд має право їх зменшити. Дана справа є типовою, не потребує складної правової допомоги та не містить значного обсягу роботи. У зв`язку з чим представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
24.07.2026 від представник позивача Сердійчук Я. Я. надійшла відповідь на відзив. На обґрунтування відзиву зазначила, що ознайомившись з відзивом, позивач вважає його необґрунтованим та безпідставним, з огляду на наступне, представник відповідача не заперечує факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів на його виконання, однак вказує на відсутність первинних бухгалтерських документів та банківських виписок на підтвердження отримання конкретної суми кредитних коштів. Представник позивача зазначає, що у даній справі кредитором є небанківська фінансова установа, а кредитний договір укладався в електронній формі шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжним інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Для видачі відповідачу кредиту в безготівковій формі, ТОВ «ЕКО ФІН» залучив надавача платіжних послуг ТОВ «ПрофітГід», що має відповідну ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку. На підтвердження видачі кредитних коштів надано квитанцію ТОВ «ПрофітГід» №42416-65976-81814, відповідно до якої 20.08.2024 відбувся переказ грошових коштів ОСОБА_1 у сумі 2500,00 грн згідно кредитного договору №59909683 від 20.08.2024 на номер картки № НОМЕР_1 , яка емітована АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та яку позичальник власноруч вказав при заповненні форм на сайті кредитодавця. Крім того, відповідачем чотири рази здійснювалась пролонгація дисконтного (пільгового) періоду строку кредитування за кредитним договором №59909683 від 20.08.2024, що підтверджується доданими до позовної заяви додатковими договорами про пролонгацію №1/59909683 від 03.09.2024, №2/59909683 від 23.09.2024, №3/59909683 від 09.10.2024 та №4/59909683 від 29.10.2024, на виконання яких відповідачем здійснювались оплати нарахованих процентів за користування кредитом, що, в свою чергу, підтверджує факт укладення відповідачем вказаного кредитного договору та отримання кредитних коштів.
Щодо правомірності нарахованих процентів, вказала, що представником відповідача не наведено жодного аргументу щодо неправомірності нарахування процентів, не зазначено, які саме уиови договору суперечать вимогам законодавства, не надано власного контррозрахунку заборгованості та не подано жодного неналежного й допустимого доказу, який би спростував здійснений позивачем розрахунок. Фактично доводи відповідача зводяться лише до суб`єктивного небажання виконувати взяті на себе договірні зобов`язання у повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача за договором становить 15 600 грн 00 коп., з яких: 2 500 грн 00 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 13 100 грн 00 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. При цьому, нарахування процентів здійснювалось виключно за користування кредитом в межах строку кредитування, а встановлена умовами договору процентна ставка відповідає вимогам чинного законодавства. Зазначила, що жодних мір відповідальності за неналежне виконання умов договору № 59909683 від 20.08.2024, в тому числі штрафів, пені, неустойки, до відповідача застосовано не було, а нарахування процентів за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору є правомірним, а позовні вимоги - повністю обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо заперечень відповідача проти відшкодування витрат ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" на правову допомогу вказала, що факт надання правничої допомоги, її обсяг та вартість підтверджуються витягом з Акту № 32 про надання юридичної допомоги від 15.04.2026, який містить детальний опис виконаних робіт та наданих послуг та свідчить про виконання зобов`язань виконавцем. Що стосується оплати за надані послуги з правничої допомоги, зауважила, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, в тому числі у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. З огляду на вищезазначене, а також враховуючи, що спір виник виключно через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду, вважала, що заявлена до стягнення сума витрат позивача на правову допомогу є обґрунтованою та співмірною зі складністю даної справи, натомість, зворотного відповідачем не доведено, а тому підстави для відмови у задоволенні вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 9 000 грн 00 коп. або зменшення розміру вказаних витрат відсутні, а остання підлягає задоволенню.
Разом із відповіддю на відзив представником позивача подано клопотання про витребування доказів, в якому просив поновити строк для подання клопотання та витребувати у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію, зокрема, щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у банку, та про надходження на цей картковий рахунок грошових коштів за період з 20.08.2024 по 25.08.2024 в сумі 2500,00 грн.
Ухвалою суду від 27.07.2026 клопотання представника позивача про поновлення строку та про витребування доказів задоволено.
06.08.2026 від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшла витребувана судом інформація.
Станом на 14.09.2026 клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем та представником відповідача докази, суд приходить до такого висновку.
Судом встановлено, що 20.08.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 59909683 в електронній формі, шляхом підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором: Nml3ZTk2.
За цим договором Товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом у порядку встановленому Договором. Строк користування кредитними коштами складає 730 днів, який починається з 20.08.2024 та закінчується 19.08.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду.
Дисконтний (пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 02.09.2024 (рекомендована дата платежу).
Поточний період складає 716 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 19.08.2026 (дата остаточного погашення заборгованості).
Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі 365 % відсотків річних ( Денна процентна ставка 0,01 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. При застосуванні Програми лояльності та/чи акційних умов отримання кредиту, відповідно до Правил можуть застосовуватися інші значення дисконтної (пільгової) процентної ставки.
Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі - 365 % відсотків річних (Денна процентна ставка - 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. 
Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Застосування базової (стандартної) процентної ставки не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати процентів у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання Кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах базової (стандартної) процентної ставки
Факт видачі ТОВ «ЕКО ФІН» позичальнику ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 2500,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 підтверджується квитанцією надавача платіжних послуг ТОВ «Профіт Гід» №42416-65976-81814, дата та час здійснення операції: 20.08.2024 о 18:09:57, номер операції: 59909683_1724166596, призначення платежу: ОСОБА_2 , 3818802535. Кредитний договір № 59909683 від 20.08.2024.
З витребуваної судом інформації, наданої АТ «Універсал Банк» від 30.07.2026 №Е/9699-В, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 , на яку 20.08.2024 о 18:09:58 здійснено переказ коштів у сумі 2500,00 грн. Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій, який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 : НОМЕР_3 .
Згідно розрахунку заборгованості за договором №59909683 від 20.08.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту заборгованість відповідача становить 15 600, 00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2500,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 13 100,00 грн..
Згідно постанови Верховного Суду в 08.07.2020 по справі № 464/4985/15-ц, провадження № 61-43538св18, твердження відповідача про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є хибними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості. Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитний договором, боржником не надано.
Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідає умовам договору, а також сумам, отриманим відповідачем, а тому доводи представника відповідача з приводу відсутності таких доказів, спростовуються матеріалами справи.
06.04.2026 на підставі договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги 06-04/26 товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №59909683.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору №06-04/26 про відступлення прав вимоги від 06.04.2026 позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору № 59909683 від 20.08.2024 в сумі 15600,00 грн, з яких: 2500,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням; 13 100,00 грн - заборгованість по нарахованим процентам.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ч.4 ст.631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до ст.1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає, що позивач довів факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору про споживчий кредит між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 .. Крім того, факт про перерахування коштів на платіжну картку відповідача підтверджено. ТОВ «ЕКО ФІН», правонаступником якого у зобов`язанні є ТОВ «Факторинг Партнерс», належним чином виконував свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором.
Розрахунок заборгованості за кредитним договором, проведений як первісним кредитором до відступлення права вимоги, так і новим кредитором після відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку, відповідачем не спростований. З розрахунку заборгованості вбачається, що він є повним, чітким, узгоджується з умовами договору про надання кредиту, нарахування процентів здійснювалось в межах строку кредитного договору. Розмір та порядок нарахування процентів також погоджений сторонами вищевказаного кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим.
Також суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості на спростування розрахунку позивача.
Таким чином, враховуючи, що фактично отримані грошові кошти відповідачем неповернуті, проценти за користування ними не сплачені, що останнім не спростовано, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 15600,00 грн..
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Враховуючи викладене вище, суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а також враховуючи те, що відповідач не належно виконує свої зобов`язання за укладеним договором й відповідно не надає суду доказів на спростування вказаного, приходить до висновку, що позов ТОВ «Факторинг Партнерс» є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Також представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати з надання правової допомоги в розмірі 9 000,00 грн.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Суд встановив, що відповідно до Договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» домовились, що адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язаний оплачувати юридичну допомогу відповідно до умов розділу 4 договору.
Відповідно до п.п. 4.1, 4.5 договору вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємним додатком до договору. Сума визначена актом про надання юридичної допомоги цього договору є гонораром Адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає.
Згідно з заявкою на надання юридичної допомоги № 5 від 07.04.2026 сторони за договором № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 погодили надання наступних правових (юридичних) послуг Адвокатським об`єднанням ТОВ «Факторинг Партнерс» по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Зокрема: надання усної консультації (2 год. по 1500 грн./год. = 3000 грн.); складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (2 год. по 3000 грн./год.=6000 грн.). Всього погоджено послуг на суму 9 000 грн.
Згідно з Витягом з Акту № 32 про надання юридичної допомоги від 15.04.2026 сторони погодили надання вказаних вище правових послуг Адвокатським об`єднанням Товариству відповідно до заявок на надання юридичної допомоги.
Разом з тим, суд враховує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі №923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі №178/1522/18.
Однак, виходячи із положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію їх необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені представником ТОВ «Факторинг Партнерс» витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн. є завищеними.
Зокрема суд звертає увагу, що справа стосується стягнення заборгованості за кредитним договором ціна позову в якій становить 15 600,00 грн., тобто у справі незначної складності, яка, з огляду на ціну позову, розглядається судом у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін та без проведення судового засідання. Окрім цього, суд зауважує, що правова позиція ТОВ «Факторинг Партнерс» була сталою та не зазнавала змін протягом розгляду справи. Крім того, підготовка та ведення даної справи в суді не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.
Також, суд вважає, що виокремлення такої послуги як «надання усної консультації (2 год. по 1500 грн./год. =3000 грн.), як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду», а тому визначення оплати за вказану послугу є неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги та має бути виключено із загальної вартості наданих позивачу послуг правничої допомоги
Таким чином, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, її доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 3500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 512, 514, 525, 526, 527, 530, 610, 626, 634, 638, 1054 ЦК України, ст.ст. 7 ч. 13, 12, 60, 76-81, 89, 137, 141, 178 ч. 8, 259 ч. 1, 2, 263-265, 273, 275, 279 ч. 5, 289 ЦПК України суд, -
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (код ЄДРПОУ 42640371) заборгованість за Договором про споживчий кредит № 59909683 від 20.08.2024 в розмірі 15 600 (п`ятнадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (код ЄДРПОУ 42640371) судовий збір у сумі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (код ЄДРПОУ 42640371) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, 6 офіс 521, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42640371.
Представник позивача: Сердійчук Ярослава, адреса для листування вул. Ґедройця Єжи, 6 офіс 521, м. Київ, 03150. 
Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Представник відповідача: Зачепіло Зоряна Ярославівна, адреса для листування вул. Мала Арнаутська, буд.71, оф.6, м. Одеса, 65012, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя:         І.М.Савкова